Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 684/442/25
Провадження № 2/689/70/26
РІШЕННЯ 
Іменем України

03 лютого 2026 року с-ще Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі головуючого - судді Мазурчака В.М., 
за участю: 
секретаря судового засідання Конфедерат Л.М.,
представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Теліцина А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в залі суду в селищі Ярмолинці цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

1. Стислий виклад позиції Позивача 

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (далі – Позивач) звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 (далі – Відповідач) та просило стягнути 23013,2 гривень заборгованості за кредитним договором №355981163 від 24.02.2020 року, в тому числі 8150 гривень заборгованості по тілу кредиту та 14863,2 гривень заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом. 
Позов обґрунтовано тим, що 24.02.2020 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №355981163 в електронному вигляді. Відповідачка підписала цей договір електронним підписом – за допомогою одноразового ідентифікатора. 
24.02.2020 р. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на виконання кредитного договору перерахувало ОСОБА_1 8150 гривень на її банківську картку № НОМЕР_1 хх-хххх-6297. 
ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило своє право грошової вимоги (до Відповідачки) ТОВ «Таліон плюс» на підставі договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 р. з додатковими угодами, Реєстру прав вимоги №81 від 01.06.2020 р.
ТОВ «Таліон плюс» відступило своє право грошової вимоги (до Відповідачки) ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» на підставі договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 р. з додатковими угодами, Реєстру прав вимоги №9 від 30.05.2023 р. 
ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» відступило своє право грошової вимоги (до Відповідачки) ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» на підставі договору факторингу №20/10/23-03 від 20.10.2023 р. з додатковими угодами, Реєстру боржників №б/н від 20.10.2023 р. 
Позивач відхилив доводи Відповідачки про незаконність нарахування процентів, в т.ч. за межами строку кредитування. Звернув увагу суду на те, що Сторони погодилися, що проценти, нараховані після закінчення строку надання Кредиту, визначеного в п.1.2 кредитного договору, є процентами в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України. Про це зазначено в п.4.3. кредитного договору. Позивач наголосив, що за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч.1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Це відповідає змісту постанови ВП ВС у справі №910/4518/16 від 05.04.2023 р. (а.с. 194-208). 

2. Стислий виклад заперечень Відповідача

ОСОБА_1 у своєму відзиві проти позову заперечувала у повному обсязі; зазначила, що не укладала кредитного договору з «Фінансова компанія «Ейс» та з будь-якими іншими фінансовими компаніями, грошових коштів не отримувала (а.с. 174, 175). 
У поясненнях її представник Відповідачки адвокат Теліцин А.М. всупереч позиції ОСОБА_1 вважав доведеним зобов`язання Багатурії з повернення ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» кредиту в сумі 8150 гривень та процентів за користування кредитом з 24.02.2020р. по 25.03.2020 р. в сумі 3814,2 гривень (сукупно – 11964,2 гривень) (а.с. 214-216). 
Попри це відзначив, що Відповідачка не укладала кредитного договору, не отримувала повідомлень про переуступку кредиту. Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 р. укладено раніше за кредитний договір №355981163 від 24.02.2020 року. Передача невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у т.ч. й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. У зв`язку з цим зазначив, що ТОВ «Таліон плюс» не набуло права вимоги до Відповідачки. Крім того, Позивачем незаконно нараховано проценти за період поза межами строку кредитування (30 днів) як проценти за користування кредитом. Відповідачка як позичальниця не вчиняла дій щодо продовження строку кредитування. Позивачем не надано доказів продовження строку кредитування. Нарахування за ст.625 ЦК України незаконні, оскільки в період воєнного стану позичальник звільняється від відповідальності за цією статтею (п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України). Просив зменшити розмір витрат на правову допомогу до 2000 гривень (а.с. 188-193).

3. Процесуальні дії та рішення у справі

Ухвалою Старосинявського районного суду Хмельницької області від 14.10.2025 р. позовну заяву передано Ярмолинецькому районному суду Хмельницької області за підсудністю (а.с. 163).
Ухвалою від 20.10.2025 р. прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 166).

4. Рішення щодо позову

Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, як окремо так і взаємний їх зв`язок, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з підстав.

5. Зміст спірних правовідносин

Між сторонами наявний спір щодо заборгованості за кредитним договором

6. Фактичні обставини, встановлені судом, оцінка судом аргументів учасників справи, норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Судом встановлено, що 24.02.2020 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №355981163 в електронному вигляді на умовах, що надані у письмовому вигляді до матеріалів справи (а.с. 40-43).
Відповідачка підписала цей договір електронним підписом – за допомогою одноразового ідентифікатора, погодившись також з Правила надання грошових коштів у позику (п.4.1. Договору) (а.с. 31-35). 
Позивач довів, що саме цей договір було укладено. Це підтверджено довідкою щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с. 14). 
З довідки встановлено, що Відповідачка зазначила своє місце проживання в селі Тарасівка. Це ж село Відповідачка у подальшому у відзиві вказувала своєю адресою. Відповідачка надала первісному кредитору власні персональні дані: прізвище, ім`я, по батькові, паспортні дані, ідентифікаційний номер, свою електронну адресу та номер мобільного телефону. Під час розгляду справи Відповідачка не заперечувала цих дій зі своєї сторони, що свідчить про достовірність довідки. Це підтверджує конклюдентні дії позичальниці ОСОБА_1 щодо укладення правочину, погодження його істотних умов. 
Відповідно до п.1.1 договору №355981163 від 24.02.2020 р між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 . Товариство зобов`язується надати Позичальникові Кредит без конкретної споживчої мети на суму 8150 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, нараховані згідно п.1.3, п.1.4 або п.1.5 цього Договору. 
Сторони погодили, що Кредит надається строком на 30 днів від дати отримання Кредиту Позичальником (п.1.2 Договору). 
За змістом п. 1.3 на період строку, визначеного п.1.2. Договору, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 1,56 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом. 
У пункті 1.4 сторони передбачили, що у випадку користування Кредитом понад строк, встановлений п.1.2 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою скасовуються і до взаємовідносин між Сторонами застосовується Базова процентна ставка в розмірі 1,7 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити Товариству різницю між фактично сплаченими процентами за Дисконтною та нарахованою Базовою процентними ставками за весь строк користування Кредитом (від дати отримання Кредиту до фактичної дати його повернення). 
Позичальник зобов`язаний повернути Товариству Кредит, нараховані проценти згідно п.1.3. цього Договору не пізніше строку, вказаного в п.1.2 цього Договору (див.: п.1.6).
Згідно п.4.2 кредитного договору Строк дії цього Договору, вказаний в п.1.2 Договору, продовжується на весь період, протягом якого Сторони здійснюють свої права і виконують свої обов`язки за цим Договором, та визначається як період від дати отримання Позичальником Кредиту до фактичної дати повернення Кредиту, процентів за Дисконтною та/або Базовою процентними ставками, компенсації, яка має бути сплачена у разі невиконання умов Договору (пені) та інших нарахувань, передбачених Договором. 
Судом також встановлено, що відповідно до п. 4.3 кредитного договору Сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку надання Кредиту, визначеного в п.1.2 цього Договору, є процентами в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України. 
Сторони домовились, що вбачається з п.4.4 кредитного договору, що з урахуванням положень п.1.3, п.1.4 та п.1.5 цього Договору, Позичальник сплачує Товариству проценти за користування Кредитом за фактичний час користування Кредитом з розрахунку 570,96 відсотків річних за Дисконтною ставкою або 622,2 відсотків річних за Базовою ставкою. 
Сторони підписали також Додаток №1 до договору №355981163 від 24.02.2020 р. – Графік розрахунків (а.с. 43). 
24.02.2020 р. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на виконання кредитного договору перерахувало ОСОБА_1 8150 гривень на її банківську картку НОМЕР_1 хх-хххх-6297. Ця обставина підтверджена платіжним дорученням ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 24.02.2020 р. (а.с. 9).
Листом АТ КБ «Приватбанк» від 29.12.2025р. та випискою за карткою підтверджено належність Відповідачці банківської картки № НОМЕР_2 та те, що на цю картку 24.02.2020 р. зараховано 8150 грн. (а.с. 238, 239).
На думку суду, надходження коштів на картку Відповідача додатково підтверджує і сам факт укладення кредитного договору. 
ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило своє право грошової вимоги (до Відповідачки) ТОВ «Таліон плюс» на підставі договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 р. з додатковими угодами, Реєстру прав вимоги №81 від 01.06.2020 р., протоколу узгодження предмету факторингової операції та обсягу прав вимоги згідно Реєстру прав вимоги №81 від 01.06.2020 р. акта звірки взаємних розрахунків (а.с. 85-114).
Суд відхиляє заперечення Відповідачки про те, що ТОВ «Таліон плюс» не набуло права вимоги до Відповідачки, оскільки Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 р. укладено раніше за кредитний договір №355981163 від 24.02.2020 року. 
У постанові від 07.01.2026 р у справі №727/2790/25 Верховний Суд зауважив, що допускається відступлення за договором факторингу наявної вимоги та майбутньої вимоги. При цьому для розмежування прав грошової вимоги, що може відступатися на підставі договору факторингу обрано різні критерії. Зокрема, для: (а) наявної вимоги – це строк платежу; (б) майбутньої вимоги – це момент виникнення. Майбутня вимога – це право грошової вимоги, що виникне в майбутньому (частина перша статті 1078 ЦК України), тобто майбутніми мають кваліфікуватися такі права грошової вимоги, що «з`явилися» із тих чи інших договорів, укладених після договору факторингу. У договорі факторингу необхідно індивідуалізувати право грошової вимоги. Майбутня вимога має піддаватися індивідуалізації не пізніше, аніж в момент її виникнення. Тобто майбутня вимога повинна мати потенційну властивість для ідентифікації в момент її виникнення. До цього часу майбутня вимога хоча б якось має пов`язуватися із клієнтом. 
Таким чином, договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 р. та кредитний договір №355981163 від 24.02.2020 року укладено та виконано у відповідності до статті 1078 ЦК України. Така різниця у часі допустима саме для майбутніх вимог. 
ТОВ «Таліон плюс» відступило своє право грошової вимоги (до Відповідачки) ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» на підставі договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 р. з додатковими угодами, Реєстру прав вимоги №9 від 30.05.2023 р., протоколу узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимоги згідно Реєстру прав вимоги №9 від 30.05.2023 року, акта прийому-передачі Реєстру Боржників від 20.10.2023 р., платіжної інструкції від 30.05.2023 р. (а.с. 59, 63-65, 72-84). 
ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» відступило своє право грошової вимоги (до Відповідачки) ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» на підставі договору факторингу №20/10/23-03 від 20.10.2023 р. з додатковими угодами, Реєстру боржників №б/н від 20.10.2023 р. (а.с. 66-71).
Відповідачка 05.04.2020 р. погасила кредит на суму 35 гривень, що спростовує її доводи про повну необізнаність щодо існування кредитного договору (а.с. 56). 
Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за період з 24.02.2020 р по 25.03.2020 р. проценти нараховано в сумі 127,14 грн. за 1 день, що дорівнює 1,56 відсотка/день (127,14/8150х100). За період з 26.03.2020 р. по 01.06.2020 р. проценти нараховано в сумі 138,55 грн. за 1 день, що дорівнює 1,7 відсотка/день (138,55/8150х100). Таке нарахування відповідає умовам п. 1.2, 1.3, 1.4. (а.с. 55-57). 
Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Таліон плюс» за період з 02.06.2020 р. по 13.06.2020 р. проценти нараховано в сумі 138,55 грн. за 1 день, що дорівнює 1,7 відсотка/день (138,55/8150х100). Таке нарахування відповідає умовам п. 1.2, 1.3, 1.4. (а.с. 53, 54). Право ТОВ «Таліон плюс» нараховувати відсотки передбачено п.1.1-1.4. договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 р. (а.с.90).
Суд погоджується з доводами Позивача щодо законності нарахування відсотків та водночас відхиляє доводи Відповідача в цій частині. Так, Сторони дійсно погодилися, що проценти, нараховані після закінчення строку надання Кредиту, визначеного в п.1.2 кредитного договору, є процентами в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України. Про це зазначено в п.4.3. кредитного договору. За період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч.1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Це відповідає змісту постанови ВП ВС у справі №910/4518/16 від 05.04.2023 р. (а.с. 194-208). 
Нарахування за ст.625 ЦК України є законними, адже здійсненні в період до воєнного стану. В цій частині доводи Відповідача не відповідають фактичним обставинам. 
Відсутність доказів у справі про повідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання жодному з кредиторів не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. Відповідно до частини другої статті 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до частин першої – третьої статті 1082 ЦК України Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. За своєю сутті пред`явлення позову до Відповідачки є одночасно і повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога. 
У спірних правовідносинах фактично йдеться про перерозподіл ризиків у разі виконання зобов`язання за кредитом неналежному Кредитору (первісному чи кожному наступному). 
Якби Відповідачка, що не була обізнана про нового кредитора, погасила кредит первісному кредитору, то це було б належне виконання нею свого обов`язку. У справі Відповідачка не здійснила погашення заборгованості ні первісному кредитору, ні кожному наступному. Отже, обставини щодо її повідомлення про перехід права вимоги не впливають на вирішення спору про стягнення заборгованості. 
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.
Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором (частина перша статті 14 ЦК України). 
Згідно частини першої статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 1049 ЦК України).
Таким чином, судом встановлено наявність зобов`язань між сторонами, що виникли на підставі договору позики та означених норм матеріального права. Відповідач в добровільному порядку свої зобов`язання не виконав.
Права позивача як кредитора (Позикодавця) підлягають захисту. 

7. Розподіл судових витрат

Судовий збір та інші судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша та друга статті 141 ЦПК України).
Слід стягнути з Відповідача на користь Позивача судові витрати - судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривень 40 коп. 
Суд відмовляє у задоволенні клопотання Відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правову допомогу до 2000 гривень. Вони є співмірними відносно складності справи та ціни позову. Ціна позову становить 23013,2 гривень. Справа ускладнена активним захистом Відповідачки, яка повністю заперечувала проти позову особисто та додатково залучила представника – фахового юриста, адвоката з багаторічним досвідом. Це вимагало написання якісної позовної заяви, ґрунтовної підготовки документів, написання відповіді на відзив, додаткових пояснень у справі від 19.11.2025 р. та додаткових пояснень у справі від 10.12.2025 р. (а.с. 179-185, 194-208, 218-222). 
7000 гривень витрат на професійну правову допомогу підтверджені документально, а саме, договором про надання правничої допомоги №05/06/25-02 від 05.06.2025 та додатком №1 до нього – Протоколом погодження вартості послуг, додатковою угодою №257700514334 від 05.05.2025 р. до Договору про надання правничої допомоги №05/06/25-02 від 05.06.2025, ордером на надання правничої допомоги, свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю №4956, актом прийому-передачі наданих послуг від 25.06.2025 р. (а.с. 45, 46, 47, 48-50, 51, 119, 120).

На основі викладеного та керуючись статтями 258, 264 та 265 Цивільного процесуального кодексу України, 

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» 23013,2 гривень заборгованості за кредитним договором №355981163 від 24 лютого 2020 року. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» судові витрати:
1) 2422,4 гривень судового збору;
2) 7000 гривень витрат на професійну правову допомогу.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи на офіційному веб-порталі судової влади України за веб-адресою: http://ym.km.court.gov.ua/sud2221/, а інформацію про зміст судових рішень у справі - за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.
Відомості про учасників справи:
1) Позивач – Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (місцезнаходження юридичної особи: 02090, м. Київ, вул. Алматинська, будинок 8, офіс 310 а, ЄДРПОУ 42986956);
2) Відповідач – ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).
Повне рішення складено 09 лютого 2026 року. 

Суддя В. Мазурчак