Ічнянський районний суд Чернігівської області  

Провадження№ 1-кп/733/46/26
Єдиний унікальний №733/119/26
Вирок
Іменем України

10 лютого 2026 року  м.Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ічня кримінальне провадження №12025270440000211 від 14.11.2025 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , маючого середню спеціальну освіту, проживаючого в цивільному шлюбі утриманців немає, не є інвалідом , офіційно не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України 
за участю: сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
встановив:
ОСОБА_3 ,12.10.2024 року, близько 22 год., спільно з ОСОБА_5 перебували в с.Гужівка Прилуцького району. У ході розмови між ними ОСОБА_5 попросив ОСОБА_3 купити в магазині продукти харчування, при цьому добровільно передавши йому власну пластикову банківську картку, видану АТ КБ «ПриватБанк» з прив`язаним рахунком НОМЕР_1 та повідомив пароль від неї.
В подальшому, з метою наживи, усвідомлюючи злочинність свого діяння, переслідуючи корисливі мотиви, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у виді завдання майнової шкоди потерпілому ОСОБА_5 , умисно, таємно, в період дії на території України воєнного стану, ОСОБА_3 , 12.10.2024 прибув до банкомату АТ «Ощадбанк», що розташований за адресою: с-ще Парафіївка вул. Шевченка,123 Прилуцького району Чернігівської області, де , достовірно знаючи пін-код банківської картки, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з метою протиправного особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у період часу з 22:22 год. По 22:27 год. здійснив крадіжку грошових коштів в сумі 19 500,00 грн.шляхом зняття з банківської картки, виданої АТ КБ «ПриватБанк», що належить ОСОБА_5 . 
Після цього ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 19 500,00 грн. 

Цивільний позов потерпілим не заявлено. 
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі і дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним в обвинувальному акті обставинам вчинення ним злочину, у вчиненому щиро розкаявся, запевнив, що зробив належні висновки зі своєї поведінки, засуджує свій ганебний вчинок та просив суворо не карати. 
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, в заяві просив розглядати справу без його участі, претензій до обвинуваченого у нього немає, щодо міри покарання покладається на розсуд суду. 
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Суд визнає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю та його дії кваліфікуються судом за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що кримінальне правопорушення за ч.4 ст.185 КК України, згідно ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів; ОСОБА_3 раніше не судимий; за місцем проживання характеризується посередньо; на обліку у лікаря-нарколога, у лікаря-психіатра та у Прилуцькому РС №1 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області не перебуває, утриманців немає.
Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття в скоєному злочині, активне сприяння розкриттю злочину, що полягає у критичній оцінці обвинуваченого своєї протиправної поведінки, що характеризується щирим осудом цієї поведінки, повним визнанням своєї вини, висловленні жалю з приводу вчиненого та готовності нести покарання за вчинений злочин, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
У зв`язку з вищевикладеним, призначаючи необхідне та достатнє покарання для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне призначити йому покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції вказаної статті.
Враховуючи ставлення обвинуваченого до вчиненого, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку ,суд приходить до переконання про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, тобто без реального відбування покарання і на підставі ст. 75 КК України звільняє його від відбування покарання з випробуванням.
Початок іспитового строку обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до вступу вироку в законну силу залишити незмінним.
Процесуальні витрати відсутні.
Речові докази відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком в 1(один) рік.
Початок іспитового строку обчислювати з моменту проголошення вироку суду.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. 
Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді особистого зобов`язання до вступу вироку в законну силу залишити без змін.
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.
Копії вироку негайно після його проголошення вручаються обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1