Справа № 296/10662/25
2-а/296/20/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2026 року	м.Житомир	

Корольовський районний суд м. Житомира у складі головуючої судді Петровської М.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі, -
встановив:
ОСОБА_1 звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира із вказаною позовною заявою, у якій просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №5485536 від 15.08.2025, винесену поліцейським відділу поліції №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області капралом поліції Омельчуком О.В., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн, а також закрити справу про адміністративне правопорушення.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що 15 серпня 2025 року поліцейським відділу поліції №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області капралом поліції Омельчуком О.В. було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Згідно зі змістом вказаної постанови, 15.08.2025 о 10 год. 06 хв. ОСОБА_1 на 4 км траси Житомир-Чернівці, керуючи транспортним засобом Volkswagen Tiguan, НОМЕР_1 , на дорозі з двостороннім рухом, яка має дві смуги руху в одному напрямку, рухався в крайній лівій смузі руху в цьому ж напрямку, непов`язаному з поворотом або розворотом, при вільній правій смузі, чим порушив п.11.5 ПДР. Вказує, що постанова є неправомірною з огляду на наступне. Цього дня він рухався на даному автомобілі із села Тетерівка Житомирського району в напрямку житлового масиву Богунія, що розташований на північному заході міста Житомир, та одразу за виїздом із села зайняв крайню ліву смугу з метою повороту на Західне шосе в сторону Богунії. Пункт 10.4 ПДР України зобов`язує водія завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині перед поворотом праворуч та ліворуч. Окремо звертає увагу, що перед поворотом на Західне шосе на правій полосі дороги була розташована перешкода у вигляді тимчасового блок-посту. При цьому, на самому блок-пості був закріплений знак 4.8 «Об`їзд перешкоди з лівого боку» і всі машини рухались по лівій смузі. Вказане зобов`язувало його, як водія, зайняти ліву смугу для об`їзду перешкоди. Отже, поліцейським Омельчуком О.В. при прийнятті рішення про накладення стягнення було порушено вимоги ст.280 КУпАП, а саме не з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є вина у вчиненні адміністративного правопорушення, не з`ясовано належним чином інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Крім того, поліцейським не було дотримано процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення: не з`ясовано наявність клопотань, не запропоновано надати пояснення, позбавлено права на отримання правової допомоги.
Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 15.10.2025 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін.
22 жовтня 2025 року на адресу Корольовського районного суду м.Житомира від представника відповідача Головного управління Національної поліції в Житомирській області – Яремчука Олександра Володимировича надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування відзиву зазначає, що відповідно до пункту 11.5 ПДР, на дорогах, які мають дві або більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки). У зв`язку з порушенням вищевказаних норм, поліцейським винесено спірну постанову та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 гривень. Отже, доводи позивача, викладені у позовній заяві, не відповідають дійсності і надані з метою уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 5485536 від 15.08.2025 винесена у встановленому законом порядку та є правомірною. Позивача було повідомлено про час та місце розгляду справи, роз`яснено його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, строки сплати штрафу, порядок оскарження постанови та порядок примусового виконання постанови про стягнення штрафу. Позивач відповідно до ст.268 КУпАП мав можливість на місці ознайомитись із усіма наявними матеріалами справи, надати пояснення, докази, заявити клопотання та отримати правову допомогу. Тому, позивач жодним чином не був обмежений у своїх правах та обов`язках. Будь-яких клопотань під час розгляду справи ОСОБА_1 не заявляв.
Відповідно до ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Перевіривши матеріали справи, всебічно й повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов і відзив, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Cудом встановлено, що 15 серпня 2025 року поліцейським відділу поліції №1 (м.Житомир) Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області капралом поліції Омельчуком О.В. було винесено постанову серії ЕНА №5485536 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.
Згідно змісту вищевказаної постанови, 15.08.2025 о 10 годині 06 хвилин, ОСОБА_1 , рухаючись в с.Тетерівка, траса «Житомир-Чернівці» 4 км по дорозі з двостороннім рухом, яка має дві смуги для руху в одному напрямку, керував транспортним засобом марки "Volkswagen Tiguan", державний номерний знак НОМЕР_1 , та рухався в крайній лівій смузі руху в цьому ж напрямку, не пов`язаний з поворотом або розворотом, при вільній правій смузі, чим порушив п.11.5. ПДР.
Не погоджуючись з постановою серії ЕНА №5485536 від 15.08.2025, позивач звернувся із вказаним позовом до суду. 
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За змістом положень ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з п.2 ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист встановленим шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути притягнутий заходам адміністративного примусу у зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом.
Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.
Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
За змістом пункту 11.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - Правила дорожнього руху), на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).
Згідно з ч.2 ст.122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частиною 1 статті 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені в тому числі ч.2 ст.122 КУпАП.
За приписами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно зі статтею 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Згідно пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Системний аналіз вказаних норм дозволяє зробити висновок про те, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами (постанова Верховного суду від 20 травня 2020 року у справі №524/5741/16-а).
Разом з тим, доданим Головним управлінням Національної поліції в Житомирській області до поданого відзиву на позовну заяву оптичним диском з відеофайлом (відеореєстратор № 859684, відомості про вказаний пристрій зазначено в п.7 спірної постанови), який досліджено судом, не підтверджуються обставини, викладені в спірній постанові, а саме, що: 15.08.2025 о 10 год. 06 хв. ОСОБА_1 на 4 км траси Житомир-Чернівці, с.Тетерівка, керуючи транспортним засобом Volkswagen Tiguan, НОМЕР_1 , на дорозі з двостороннім рухом, яка має дві смуги руху в одному напрямку, рухався в крайній лівій смузі руху в цьому ж напрямку, не пов`язаному з поворотом або розворотом, при вільній правій смузі, чим порушив п. 11.5 ПДР.
Так, відеозаписом, наявним на оптичному диску, зафіксовано лише процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, при цьому автомобіль позивача перебуває на узбіччі.
Отже, будь-яких відомостей про те, що, 15.08.2025 о 10 годині 13 хвилин в с.Тетерівка траса Житомир-Чернівці 4 км, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Volkswagen Tiguan», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на дорозі з двостороннім рухом, яка має дві смуги руху в одному напрямку, рухався в крайній лівій смузі руху в цьому ж напрямку, не пов`язаний з поворотом або розворотом, при вільній правій смузі, наданий до суду відеозапис не містить, оскільки на ньому відсутній момент фіксації правопорушення.
Відповідачем не спростовано позицію позивача в частині того, що 15.08.2025 ОСОБА_1 рухався на автомобілі «Volkswagen Tiguan», реєстраційний номер НОМЕР_2 , із села Тетерівка Житомирського району в напрямку житлового масиву Богунія, що розташований на північному заході міста Житомир, та одразу за виїздом із села зайняв крайню ліву смугу з метою повороту на Західне шосе в сторону Богунії (район м.Житомира). Також, відповідачем у відзиві на позовну заяву не спростовано доводів позивача, що перед поворотом на Західне шосе (на ділянці автодороги, де зупинили позивача) на правій полосі дороги розташована перешкода у вигляді тимчасового блок-посту, де закріплено знак 4.8 «Об`їзд перешкоди з лівого боку» зі стрілкою, що показує об`їзд перешкоди з лівого боку. 
Так, пункт 10.4 ПДР України зобов`язує водія перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом, завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.
У відповідності до розділу 33 «Дорожні знаки» ПДР, знак 4.8 “Об`їзд перешкоди з лівого боку” є наказовим знаком та зобов`язує водія зайняти відповідну смугу для об`їзду перешкоди за наявності стрілки, що вказує бік об`їзду.
Наявність знаку 4.8 «Об`їзд перешкоди з лівого боку» зі стрілкою, що показує об`їзд перешкоди з лівого боку, зобов`язувало позивача ОСОБА_1 , як водія, зайняти ліву смугу для об`їзду перешкоди (блок-посту), а п.10.4 ПДР України – завчасно зайняти крайню ліву смугу з метою повороту ліворуч на Західне шосе в сторону Богунії в м.Житомирі.
Як вже зазначено судом, вищенаведені позивачем обставини відповідачем не спростовано.
Окрім того, з відеозапису встановлено, що поліцейським відділу поліції №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області капралом поліції Омельчуком О.В. не роз`яснено позивачу передбачене ст.268 КУпАП право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.
Наведене свідчить про порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення під час винесення спірної постанови.
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Оскільки матеріали справи не містять будь-яких доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а сама по собі постанова таким доказом не є, а протилежного відповідачем не доведено, позицію позивача у справі жодними доказами не спростовано, наведене, а також встановлене судом порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, - є підставами для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 5485536 від 15.08.2025 протиправною та її скасування.
Згідно з п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст.139 КАС України, з Головного управління Національної поліції в Житомирській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 605,60 грн.
Керуючись статтями 72-77, 90, 241-246, 257, 262, 268-272, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, -
ухвалив:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Національної поліції в Житомирській області (м. Житомир, Старий бульвар, 5/37, код ЄДРПОУ 40108625) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі - задовольнити.
Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №5485536 від 15.08.2025 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та закрити справу про адміністративне правопорушення.
Стягнути з Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять грн 60 коп.).
Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 23.01.2026.

Cуддя М. В. Петровська