28.01.2026

Справа № 720/1343/25
Провадження № 1-кп/720/72/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року      Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 
з участю секретаря ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 
захисника ОСОБА_4 
потерпілої ОСОБА_5 
представника потерпілої ОСОБА_6 
перекладача ОСОБА_7 
обвинуваченого ОСОБА_8 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця кримінальне провадження № 12025262160000045 від 14 березня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Местія Грузія, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , громадянина Грузії, непрацюючого, неодруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, раніше судимого вироком апеляційного суду м. Києва від 26 червня 2017 року за ст. 186 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, вироком Соломенського районного суду м. Київ від 28 серпня 2020 року за ст.ст. 187 ч. 2, 189 ч. 2, 70 КК України до позбавлення волі строком на 8 років із конфіскацією майна, зараховано строк попереднього ув`язнення на підставі ст. 72 ч. 5 КК України у редакції Закону від 26 листопада 2015 року № 838-VII та звільнено з під варти в залі суду у зв`язку з повним відбуттям призначеного за даним вироком покарання, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 4 КК України, - 

ВСТАНОВИВ:

14 березня 2025 року близько 15 години 00 хвилин ОСОБА_9 перебуваючи в період воєнного стану у житловому будинку, який належить ОСОБА_5 та розташований по АДРЕСА_2 , де він також наймав для тимчасового проживання окремий будинок на подвір`ї вказаного домоволодіння, переслідуючи злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна з корисливих спонукань, повторно, діючи умисно за допомоги підручних засобів, а саме липкої стрічки (скотчу) та шнурівок від взуття, зв`язував руки та ноги ОСОБА_5 , а також долаючи опір останньої застосував фізичне насильство, яке виразилось в нанесенні ударів в область голови та тулубу.
Після цього ОСОБА_8 погрожуючи фізичною розправою дізнався від ОСОБА_5 про місце зберігання її грошових коштів, а саме у сусідньому будинку під АДРЕСА_2 , який належить її сину ОСОБА_10 та місцезнаходження ключа до нього.
Надалі, ОСОБА_8 направився до житлового будинку під АДРЕСА_3 , де за допомогою отриманого ключа, відкрив вхідні двері та незаконно проник в середину будинку, де відшукав та відкрито викрав грошові кошти потерпілої у розмірі 12700 євро, що згідно курсу НБУ еквівалентно 571508 гривень 89 копійок, 500 доларів США, що згідно курсу НБУ еквівалентно 20763 гривень 50 копійок та 5500 гривень, які знаходились у шафі кімнати будинку, після чого із викраденими грошима повернувся до житлового будинку у якому перебувала ОСОБА_5 , де в її присутності перерахував та продемонстрував викрадені грошові кошти, із якими залишив місце вчинення кримінального правопорушення, маючи можливість розпорядитися викраденим на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_5 матеріальних збитків у великому розмірі на загальну суму 597772 гривень 39 гривень. 
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за кваліфікуючими ознаками поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, поєднаний з погрозою застосування такого насильства, вчинений повторно, поєднаний з проникненням у житло, вчинений у великих розмірах, вчинений в умовах воєнного стану.
Обвинувачений ОСОБА_8 винним себе не визнав та показав, що з грудня 2024 року почав співмешкати із потерпілою ОСОБА_5 , у зв`язку із чим переїхав жити до неї в с. Негринці Дністровського району. Одночасно, він забрав із собою всі свої грошові заощадження та позичені ним кошти, які передав на зберігання ОСОБА_5 .. Остання зберігала його кошти в будинку її сина, який був розташований в тому ж домоволодінні. 14 березня 2025 року він посварився з ОСОБА_5 із-за вчиненого ним ДТП, у зв`язку із чим вдарив її рукою по губах. В подальшому вона пішла з дому, а він вийшов на вулицю, де був зупинений працівниками поліції. Частину грошей він мав при собі та були видані працівникам поліції, інша частина була видана ним працівникам поліції вдома з шафи, де їх зберігала ОСОБА_5 .. Всі інкриміновані йому грошові кошти є його особистою власністю, тому вину у вчиненні грабежу не визнає. Потерпілу він не бив, не погрожував, не зв`язав, будь-які гроші не вимагав, та вважає, що ОСОБА_5 заявила про вчинення ним грабежу з метою заволодіння його коштами. 
Не дивлячись на невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, його вина у скоєні грабежу повністю доказана показами потерпілої, свідків та письмовими доказами кримінального провадження.
Так, потерпіла ОСОБА_5 показала, що вони із обвинуваченим ОСОБА_9 познайомились в соціальній мережі TIKTOK. Вони спілкувались приблизно з листопада по грудень місяць 2024 року, два три рази на тиждень говорили по телефону по 20 хвилин до того як обвинувачений приїхав 25 грудня 2024 року до неї. Останній розказав їй, що працює воєнним журналістом та наразі немає де жити. Вона надала йому для проживання будинок на території власного домоволодіння по АДРЕСА_2 . Через деякий час вони поїхали в м. Київ аби обвинувачений забрав свою машину, дорогу та їжу оплачувала вона. Проте, ОСОБА_8 її обманув щодо автомобіля та вони забрали його друга і вони разом повернулися додому. З 12 січня по 04 березня 2025 року приятель обвинуваченого також проживав у її домоволодінні, у будинку разом із обвинуваченим. Останні нічим не займалися та жили за її рахунок. 14 березня 2025 року близько 12 години обвинувачений попросив відкрити гараж для того аби він взяв мопед сина та поїхав до магазину. Спочатку вона опиралася, але обвинувачений настояв та взяв мопед. По дорозі до магазину він вчинив ДТП, а саме в`їхав в припаркований автомобіль ОСОБА_11 .. Через деякий час вони повертались додому, де посварилися з приводу ДТП. Зайшовши до хати ОСОБА_9 попросив її зачекати в кімнаті, а сам направився у другу кімнату та повернувся вже із скотчем в руках, та наказав потерпілій протягнути руки, вона намагалась опиратись, але обвинувачений її вдарив. Далі обвинувачений зв`язав скотчем їй руки та ноги і намагався шнурками від взуття прив`язати голову до стільця, однак шнурки не доставали. Після цих подій обвинувачений почав питати де ключі від будинку її сина та телефон, потерпіла потягнулася до ключів та віддала їх адже була налякана, надалі обвинувачений почав розпитувати де знаходяться гроші, і після вона сказала що вони на другому поверсі, адже надіялася що за цей час їй вдасться звільнитись та втекти до сусідки. Але потерпіла не встигла впоратись та обвинувачений повернувся і знову наніс удар по голові, після чого вона вже призналася де знаходяться гроші. В подальшому обвинувачений знову пішов до будинку її сина, де з першого поверху приніс трьохлітрову скляну банку, в якій знаходились її грошові збереження. В її присутності він перерахував її гроші, 12700 євро, 500 доларів США та 5500 гривень, дорахувавши він поклав їх у задню кишеню. Вона намагалася його відговорити, але він почав погрожувати їй та відніс до іншої кімнати та лишив там. Через деякий час він повернувся і забрав потерпілу назад, питав чи хоче вона пити і насміхався з неї, через деякий час він на її прохання зав`язав їй руки платком замість скотча та пішов до другої хати аби знайти що там пити, та поки він шукав випивку в іншому будинку, їй вдалося вивільнитися та втекти до сусідів, звідки вона викликала поліцію. По приїзду працівників поліції, вони зустрілися із обвинуваченим, який йшов по дорозі. Працівниками поліції при ньому були виявлені викрадені у неї грошові кошти в сумі 12700 євро, 500 доларів США та 5500 гривень. Ці кошти є її особистим грошовим заощадженням, яких вона накопила роками, більше з них їй подарував її син, який тривалий час перебуває на заробітках за кордоном. Обвинувачений не мав жодних коштів та проживав у неї за її рахунок. Надані обвинуваченим покази в суді є неправдивими. Тільки під час досудового слідства, вона дізналася, що він не є воєнним журналістом, а до його приїзду до неї відбув багато років покарання в місця позбавлення волі. Оскільки, злочином їй завдано матеріальної та моральної шкоди, просила суворо покарати обвинуваченого. 
Допитана в суді свідок ОСОБА_12 показала, що 14 березня 2025 року близько 19 години до неї до дому прийшла сусідка ОСОБА_5 та просила викликати поліцію, пояснивши, що її побив ОСОБА_9 , який проживав у неї. На обличчі у потерпілої був синець, вона була перелякана та весь час дивилася в бік свого домоволодіння. Через деякий час вона разом із потерпілою зустріла працівників поліції, після чого потерпіла поїхала з поліцейськими, вона ж направилась до дому. 
Свідок ОСОБА_13 показав в суді, що у вечорі 14 березня 2025 року він був у себе на подвір`ї, обвинувачений прийшов до нього та запитав чи бачив він потерпілу, на що він сказав що її не було в нього. Обвинувачений проживав у потерпілої, до цього вони ніколи не спілкувались. Коли працівники поліції в будинку потерпілої рахували гроші, які були виявлені у обвинуваченого, він був понятим. Частину грошей обвинувачений дістав сам з карману, інша частина грошей знаходилась в сумці при обвинуваченому. Як понятий він підписав протокол, засвідчивши справжність подій, які мали місце. 
Свідок ОСОБА_11 показ суду, що 14 березня 2025 року в обідній час він приїхав на автомобілі до своєї матері. Будучи на подвір`ї, він помітив обвинуваченого, який стояв біля його автомобіля, у зв`язку із чим він вийшов на вулицю та спитав останнього що сталось, на що обвинувачений відповів, що нічого не сталось та все нормально. Однак, побачивши мопед, який лежав на землі та руку обвинуваченого в крові, він подивився на автомобіль та звернув увагу, що вся сторона автомобіля була подряпана, свідок почав питати як це сталося і обвинувачений сказав що відмовили гальма. Тоді, вони домовилися аби обвинувачений лишив мопед у нього поки він знайде гроші, як тільки він верне гроші мав повернути мопед. Через деякий час на місці події прийшла ОСОБА_5 та вони домовились, що поліцію не будуть викликати та обвинувачений компенсує завдану шкоду, після чого вони розійшлися. 
Свідок ОСОБА_14 показав в суді, що він є працівником поліції ВП № 2 (м. Хотин) Дністровського РВП ГУНП та 14 березня 2025 року в складі слідчо-оперативної групи виїхав в с. Негринці Дністровського району на виклик ОСОБА_5 , яка повідомила, що обвинувачений її побив та викрав гроші. В селі їх зустріли потерпіла та її сусідка, після чого разом із потерпілою вирушили до неї до дому. Потерпіла пояснила, що громадянин Грузії ОСОБА_9 , який проживав у неї, того дня побив її, зв`язав руки та ноги скотчем та під погрозою насильства викрав у неї грошові кошти близько 12700 євро, 500 доларів США та 5500 гривень. Остання вказала на зовнішні прикмети Хоргуані. По дорозі вони зустріли обвинуваченого, який йшов по дорозі та мав при собі сумку. Останній добровільно показав зміст сумки, в якій знаходилось 2400 євро, 500 доларів США та 5500 гривень. На запитання походження грошей обвинувачений пояснив, що гроші його, оскільки працює журналістом і тут живе тимчасово. Хоргуані заперечував всі свідчення які надавала заявниця, тому вони проїхали всі до місця події до неї до дому, де знайшли скотч, яким обвинувачений зв`язував руки та ноги потерпілій. У заявниці були наявні на руках посиніння. При огляді вхідні двері у будинок сина заявниці були зачиненні, тому заходили вони через вікно, адже не знали де знаходиться ключ. Згодом в ході огляду обвинувачений вказав, де знаходиться ключ від вхідних дверей. Зайшовши до будинку, вони побачили скляну банку в якій були монети, скотч знайшли на холодильнику. Спочатку ОСОБА_15 йшов на контакт, але коли вони встановили обставини, то він вже не сприяв розкриттю злочину. Решту виявлених при ОСОБА_15 коштів він дістав з спідньої білизни, близько 12400 євро, однак точної суми не пам`ятає. Виявлені у ОСОБА_15 кошти були вилучені в присутності понятих. 
Аналогічні покази надав допитаний судом свідок ОСОБА_16 .. 
Свідок ОСОБА_17 показав суду, що працює заступником начальника ВКР ВП № 2 (м. Хотин) Дністровського РВП ГУНП. 14 березня 2025 року він отримав повідомлення про вчинення грабежу в с. Негринці Дністровського району, у зв`язку із чим виїхав на місці пригоди, де вже працювала оперативно-слідча група. Поспілкувавшись із потерпілою, він дізнався від неї, що її квартирант ОСОБА_15 побив її, зв`язав руки та ноги скотчем, після чого викрав у неї грошові кошти близько 12700 євро, 500 доларів США та 5500 гривень. На потерпілій були наявні видимі тілесні ушкодження. До його приїзду ОСОБА_15 видав працівникам поліції певну частину коштів, які з його слів належали йому. У його присутності ОСОБА_15 з спідньої білизни добровільно видав працівникам поліції близько 12400 євро, щодо яких обвинувачений визнав, що дані кошти належать потерпілій. Будь-якого тиску з боку працівників поліції на обвинуваченого не було здійснено. 
Вина обвинуваченого підтверджується наступними письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні, які суд визнає належними і допустимими:
-протоколом прийняття усної заяви про кримінальне правопорушення від 14 березня 2025 року, з якого слідує, що потерпіла ОСОБА_5 звернулася в поліцію із заявою про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_9 , який застосувавши фізичне насилля заволодів її грошовими коштами в сумі 12700 євро, 500 доларів США та 5000 гривень;
-протоколом огляду місця події від 14 березня 2025 року та фототаблицею до нього, з якого слідує, що в ході огляду домоволодіння по АДРЕСА_2 в одній з кімнат житлового будинку, який розташований по центру домоволодіння виявлено: на столі попільничка із кількома недопалками та клаптик паперу із слідами бурого кольору схожі на кров, скляну банку із змістом паперу, скляну раму із слідами бурого кольору схожі на кров, унітаз із слідами бурого кольору схожі на кров, дверцята кухонної тумби на кухні будинку із слідами бурого кольору схожі на кров, під столом наявне липка стрічка та шнурок, частина порваного пакету. 
- висновком судово-медичної експертизи № 148-екс від 17 березня 2025 року, згідно якого у ОСОБА_5 були виявлені тілесні ушкодження у виді синців в проекції тіла нижньої щелепи зліва; на підборідді зліва; на зовнішній поверхні лівого стегна в нижній третині, в кількості шести; на внутрішній поверхні правого стегна в середній третині; на правому плечі по передній поверхні в середній третині, які виникли в результаті не менш ніж десятиразової травмуючої дії твердих тупих предметів, по строку можуть відповідати обставинам вказаним в постанові слідчого та відносяться до легких тілесних ушкоджень; зі слів підекспертної 14 березня 2025 року близько 12 години за місцем її проживання ОСОБА_18 зв`язав їй руки та ноги скотчем і прив`язав її шнурком від кросівок до табуретки, вимагав гроші, при цьому бив її кулаками по обличчю, а ногами по тілу, піднімав її разом із табуреткою та кидав на землю, свідомість не втрачала, за медичною допомогою не зверталась; 
- висновком судово-медичної експертизи № 151-екс від 26 березня 2025 року, згідно якого у ОСОБА_9 були виявлені тілесні ушкодження у виді синців навколо правового ока; по середньо-ключичній лінії справа на рівні 7,8 ребер; по передньо-аксилярній лінії зліва на рівні 9,10 ребер; по внутрішній поверхні лівого стегна у нижній третині; по внутрішній поверхні гомілко-ступневого суглоба зліва; синець із садном по внутрішній поверхні гомілково-ступневого суглобу справа; садна по тильній поверхні проксимальної фаланги 5-го пальця лівої кисті; по внутрішній поверхні правового передпліччя в верхній та середній третині; по внутрішній поверхні правого плеча в нижній третині; по долонній поверхні правої кисті; по передній поверхні лівої гомілки у середній третині, які виникли в результаті не менш ніж одинадцятиразової травмуючої дії твердих тупих предметів, по строку можуть відповідати події вказаній в постанові слідчого та відносяться до легких тілесних ушкоджень; зі слів підекспертного ОСОБА_9 14 березня 2025 року близько 12 години він їхав на мопеді, врізався в паркан при цьому подряпав руку та впав, свідомість не втрачав, за медичною допомогою не звертався, після чого вдома наніс удар долонею по обличчю знайомій Вероніці; 
- протоколом про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 09 квітня 2025 року, яким було знято покази з боді камер поліцейських ОСОБА_19 , ОСОБА_14 та ОСОБА_16 на яких було зафіксовано факт виявлення ОСОБА_8 на одній з вулиць с. Негринці та виявлено при ньому грошові кошти в сумі 2600 євро, 500 доларів та 5500 гривень. Після перерахунку даних грошових коштів, ОСОБА_8 кладе їх до сумочки та вони усі їдуть до місця проживання ОСОБА_5 .. Перебуваючи у кімнаті будинку ОСОБА_8 дістав із білизни грошові кошти в сумі 10100 євро та поклав на стіл; 
- висновком судово-дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/126-25/4651-Д від 14 квітня 2024 року з якого слідує, що два сліди пальців рук: слід пальця руки розміром 20x48мм на відрізку прозорої липкої стрічки № 8 максимальними розмірами по осях 52x53мм (виявлений та вилучений із дверцяти кухонної тумби на кухні будинку №3); та слід пальця руки розміром 22x50мм на відрізку прозорої липкої стрічки №9 з максимальними розмірами по осях 30x53мм (виявлений та вилучений із дверцяти кухонної тумби на кухні будинку АДРЕСА_4 ), що були вилучені 15 березня 2025 року в ході огляду місця події за адресою вул. Річна. 67 та АДРЕСА_2 , для ідентифікації особи придатні, та залишені вони великим пальцем правої руки ОСОБА_9 ;
- висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № КСЕ-19/126-25/4644-БД від 01 травня 2025 року, яким встановлено генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_9 (об`єкт № 1), які наведено в таблиці 1.1 додатку 1, а також ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_5 (об`єкт № 2), які наведено в таблиці 1.1 додатку 1; 
- висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № КСЕ-19/126-25/4654-БД від 05 травня 2025 року з якого слідує, що генетичні ознаки клітин, виявлених на поверхні наданого на дослідження фрагмента прозорої липкої стрічки (об`єкт № 1) збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_9 (об`єкт № 1 у висновку експерта Чернівецького НДЕКЦ МВС від 01.05.2025 № СЕ-19/126-25/4644-БД), та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію потерпілої ОСОБА_5 (об`єкт № 2 у висновку експерта Чернівецького НДЕКЦ МВС від 01.05.2025 № СЕ-19/126-25/4644-БД). Ймовірність спостереження такої комбінації ДНК-профілів у 2,76 х 1029 разів вища у разі, якщо ДНК-профіль клітин, виявлених на поверхні фрагменту прозорої липкої стрічки (об`єкт № 1) походить від підозрюваного ОСОБА_9 (об`єкт № 1 у висновку експерта Чернівецького НДЕКЦ МВС від 01.05.2025 № СЕ-19/126-25/4644-БД), ніж якщо ДНК-профіль клітин, виявлених на поверхні прозорої липкої стрічки походить від випадкової неспорідненої з ОСОБА_8 особи з цієї ж популяції. Тобто, ймовірність походження даного ДНК-профілю від ОСОБА_9 становить не менше ніж 99,99999999 %. Походження клітин, генетичні ознаки яких встановлено з поверхні фрагмента прозорої липкої стрічки (об`єкт № 1) від ОСОБА_5 виключається;
- висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № КСЕ-19/126-25/4649-БД від 09 травня 2025 року з якого слідує, що на наданій на дослідження прозорій липкій стрічці (об`єкти №№ 1-3) виявлено клітини з ядрами. Генетичні ознаки клітин, виявлених на прозорій липкій стрічці (об`єкт № 1), є змішаними та містять генетичні ознаки двох осіб, а саме: генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_9 та генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_5 ;
- висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/126-25/4653-БД від 08 травня 2025 року, згідно якого встановлено генетичні ознаки крові та клітин, виявлених на фрагменті паперу (об`єкт № 2), на фрагменті паперу (об`єкт № 3), які є змішаними та придатними для ідентифікації лише за домінуючим ДНК-профілем. Генетичні ознаки крові та клітин, виявлених на фрагменті паперу (об`єкт № 2), збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_9 , та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію потерпілої ОСОБА_5 .. Ймовірність походження ДНК-профіля на фрагменті паперу (об`єкт № 2) від ОСОБА_9 , становить не менше ніж 99,99999999 %. Походження крові та клітин на фрагменті паперу (об`єкт № 2) від ОСОБА_5 виключається. Генетичні ознаки крові та клітин, виявлених на фрагменті паперу (об`єкт № 3), є змішаними та придатними для ідентифікації лише за домінуючим ДНК-профілем, який збігається з генетичними ознаками зразка букального епітелію потерпілої ОСОБА_5 та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_9 . Походження крові та клітин на фрагменті паперу (об`єкт № 3) від ОСОБА_9 виключається;
- висновком судової імунологічної експертизи № 526 від 11 квітня 2025 року, згідно якого встановлено, що кров ОСОБА_20 належить до групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В;кров від ОСОБА_5 належить до групи АВ; у змиві з скляної рамки знайдено кров людини та встановлено групу крові О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В, що не виключає походження крові від ОСОБА_9 ;
- висновком судово-цитологічної експертизи № 22 від 14 квітня 2025 року, згідно якого при судово-медичній експертизі зрізів нігтьових пластин з кистей обох рук ОСОБА_9 , знайдено епітеліальні клітини, частина яких на лівій руці має травматичне походження. Статева належність клітин в піднігтьовому вмісті правої руки ОСОБА_9 не встановлена через відсутність клітин з ядрами, які є придатними для статево-специфічної диференціації. При встановленні статевої належності клітин піднігтьового вмісту лівої руки ОСОБА_9 знайдено одну клітину, ядро якої містить мітку жіночої генетичної статі (Х-хроматин), що в кількісному співвідношенні дозволяє лише припустити можливість походження частини клітин від жінки. При встановленні групової належності клітин виявлено антигени А, В, Н ізосерологічної системи АВО, отримані результати, клітини можуть походити не тільки від самого ОСОБА_9 , але і від іншої особи (осіб), в тому числі від потерпілої ОСОБА_5 , для якої є характерними антигени А та В;
- висновком судово-цитологічної експертизи № 24 від 14 квітня 2025 року, згідно якого при судово-медичній експертизі вмісту змивів з обох рук підозрюваного ОСОБА_9 , знайдено епітеліальні клітини, статева належність яких не встановлена через відсутність ядер в клітинах, які є придатними для статево-специфічної диференціації. При встановленні групової належності клітин виявлено антигени А, В, Н ізосерологічної системи АВО. Враховуючи отримані результати, клітини можуть походити не тільки від самого ОСОБА_9 , але і від іншої особи (осіб), в тому числі від потерпілої ОСОБА_5 , для якої є характерними антигени А та В;
- висновком судово-цитологічної експертизи № 23 від 23 квітня 2025 року, згідно якого на шести недопалках цигарок із маркуванням «Rothmans ROYALS red», що надані на дослідження, в слідах слини знаходяться епітеліальні клітини, в яких міститься антигени В та Н ізосерологічної системи АВО. Їхня статева належність не встановлена через відсутність в клітинах придатних ядер для статево-специфічного обліку. Якщо дані цигарки були випалені однією особою, це може бути особа з групою В(ІІІ) із супутнім антигеном Н, по ізосерологічній системі АВО, що виключає випалювання даних цигарок ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , по груповій характеристиці крові. Оскільки степінь видільництва ОСОБА_9 - невідома, тому можна лише припустити по груповій належності крові (для нього є властивим антиген Н), що він міг випалити дані цигарки лише при умові випалювання більше ніж однією особою, при умові, що хоча б одна особа містить в своїй крові антиген В;
- протоколом слідчого експерименту із потерпілою ОСОБА_5 від 16 травня 2025 року та відеозаписом до нього, з яких вбачається, що при слідчому експерименті потерпіла ОСОБА_5 підтвердила свої покази щодо обставин відкритого заволодіння ОСОБА_9 її грошовими коштами в сумі 12700 євро, 500 доларів США та 5500 гривень, шляхом застосувавши фізичного насилля та погроз застосування такого насилля. 
Суд, діючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження та оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, вважає, що вина обвинуваченого у відкритому викраденні майна потерпілої ОСОБА_5 , яке мало місце 14 березня 2025 року, за кваліфікуючими ознаками поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, поєднаний з погрозою застосування такого насильства, вчинений повторно, поєднаний з проникненням у житло, вчинений у великих розмірах, вчинений в умовах воєнного стану, повністю доказана та його дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ст. 186 ч. 4 КК України. 
Невизнання обвинуваченим свої вини у вчинені грабежу суд вважає обраним ним способом захисту від пред`явленого обвинувачення, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений тяжкий злочин. А тому, суд критично оцінює покази обвинуваченого в частині того, що виявлені при ньому 14 березня 2025 року грошові кошти належали йому та він їх у потерпілої не викрадав, оскільки вказані обставини не підтверджуються жодними доказами. 
Щодо довідки наданої суду головним редактором бюлетеня «Говори» ОСОБА_21 про те, що 20 грудня 2024 року він позичив ОСОБА_9 21000 доларів США, то вказана обставина не свідчить про його невинність та не спростовує інкриміноване останньому обвинувачення, яке було підтверджено в ході судового розгляду, оскільки судом достеменно з`ясовано, що викрадені обвинуваченим 12700 євро, 500 доларів США та 5500 гривень належали саме потерпілій ОСОБА_5 .. 
Усуваючи розбіжність між показами обвинуваченого та потерпілої, суд виходить з того, що покази потерпілої з самого початку досудового розслідування є послідовними та підтверджуються іншими дослідженими судом доказами, а тому не викликають сумнів суду, оскільки у своїй сукупності вони доповнюють один одного та поза розумним сумнівом підтверджують пред`явлене ОСОБА_9 обвинувачення. В той же час, покази обвинуваченого суперечать дослідженим судом доказам. 
При вирішенні питання про призначення покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про винну особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. 
Положеннями ч. 2 ст. 50 КК встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання воно має ґрунтуватися, зокрема, на принципах індивідуалізації та справедливості. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Призначене судом покарання має відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливати з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року.
Судом обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України не встановлено. 
Вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, суд визнає обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого згідно ст. 67 КК України. 
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України є умисним тяжким злочином проти власності із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, та погроз застосування такого насильства, те що обвинувачений вчинив злочин щодо особи похилого віку, спосіб вчинення злочину, а також настання наслідків після скоєного обвинуваченим по відношенню до потерпілої, особу обвинуваченого, який вчинив злочин в проміжок нетривалого часу після звільнення з місць позбавлення волі, відсутність перебування останнього на психіатричному та наркологічному обліках, задовільну характеристику та наявність неповнолітньої дитини. 
Щодо характеристики особи обвинуваченого, то відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 414 від 25 березня 2025 року обвинувачений на даний час ознак хронічного психічного захворювання не виявляє, може віддавати собі звіт у своїх діях та керувати ними. На період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, обвинувачений ознак хронічного психічного захворювання також не виявляв, міг віддавати собі звіт у своїх діях та керувати ними. Як не психічно хворий ОСОБА_9 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. 
Також бере до уваги суд посткримінальну поведінку обвинуваченого, який одразу після вчиненого злочину не намагався її змінити, не розкаявся у вчиненому, не усвідомив протиправності своєї поведінки, не приніс свої вибачення потерпілій. 
Зазначене дає суду достатні підстави для призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 4 ст. 186 КК України. 
Саме таке покарання, на думку суду, відповідатиме ступеню тяжкості скоєного і особі обвинуваченого, є необхідним та достатнім для його виправлення, та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Судом не встановлено підстав для застосування ст. 69 КК України або ж звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням у відповідності до вимог ст. 75 КК України, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України обвинуваченому необхідно зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 15 березня 2025 року по 28 січня 2026 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Долю речових доказів у справі слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України, а згідно ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави слід стягнути судові витрати у справі на залучення експертів. Цивільний позов не заявлений. 
Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 4 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.
Строк відбуття покарання ОСОБА_9 відрахувати з дня проголошення вироку, тобто з 28 січня 2026 року, зарахувавши в строк відбуття покарання період його попереднього ув`язнення з 15 березня 2025 року по 28 січня 2026 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі. 
Міру запобіжного заходу ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.
Речові докази по справі:
- змив із ручки вхідних дверей будинку, який поміщено до сейф пакету №2869656; полімерну кришку, яка поміщена до сейф пакету 36091967; фрагмент паперу, який поміщений до сейф пакету №2869657; зразки букального епітелію ОСОБА_5 , які поміщено до сейф пакету №2869655; зразки букального епітелію ОСОБА_8 , які поміщено до сейф пакету №2869654; фрагмент липкої стрічки (скотчу), який поміщено до сейф пакету №6091966; рулон прозорої липкої стрічки (скотчу), який поміщено до сейф пакету №6199437; сліди взуття, які поміщені до сейф пакету №4125927; дактилокарти ОСОБА_5 та ОСОБА_22 , які поміщено до сейф пакету №3648002; сліди рук, які поміщені до сейф пакету №6195709; фрагмент прозорої липкої стрічки (скотч), який поміщено до сейф пакету №1559028; шнурок від взуття, який поміщено до сейф пакету №1559027; зрізи нігтів рук ОСОБА_8 , які поміщені до двох паперових конвертів; змиви долонь ОСОБА_8 , які поміщені до двох паперових конвертів; змив РБК із скляної рамки, який поміщено до паперового конверту; зразок слини ОСОБА_5 , який поміщено до паперового конверту; шість недопалків, які поміщено до паперового конверту, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 2 (м. Хотин) ДРВП ГУНП в Чернівецькій області, після набрання вироком законної сили знищити, знявши з них арешт накладений ухвалою слідчого судді Хотинського районного суду від 18 березня 2025 року; 
- черевики шкіряні чорного кольору, які зберігаються в сейф пакеті № 4125928 в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 2 (м. Хотин) ДРВП ГУНП в Чернівецькій області, після набрання вироком законної сили, повернути ОСОБА_9 , знявши з них арешт накладений ухвалою слідчого судді Хотинського районного суду від 18 березня 2025 року; 
- 12700 євро, 500 доларів США та 5500 гривень, які зберігаються у філії АТ «Державний експертно-імпортний банк України» в м. Чернівці ( м. Чернівці, вул. Головна, 183), після набрання вироком законної сили, повернути потерпілій ОСОБА_5 , знявши з них арешт накладений ухвалою слідчого судді Хотинського районного суду від 18 березня 2025 року; 
- одну мікро флеш карту ємністю 32 гб, за якій відображені покази з боді камер поліцейських ОСОБА_19 , ОСОБА_14 та ОСОБА_16 , яка зберігається в матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили, залишити в справі.  
Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз по справі в розмірі 28136 (двадцять вісім тисяч сто тридцять шість) гривень 78 копійок. 
На вирок може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Новоселицький районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим який перебуває під вартою в той же строк з дня вручення копії вироку. 

Суддя         ОСОБА_1