Справа № 606/2114/25 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 січня 2026 року       м. Теребовля
Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді Марціцкої І.Б.
з участю секретаря Пазірович Д.В. 
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Теребовля у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої звернувся адвокат Стройванс В.Л. до Теребовлянської міської ради про визнання права власності на спадкове майно за законом , -
В С Т А Н О В И В:
Адвокат Стройванс В.Л. звернувся в суд із позовом в інтресах ОСОБА_1 до Теребовлянської міської ради Тернопільської області, про визнання права власності на садовий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1 , за межами с. Плебанівка "Масив Дачний", на території Теребовлянської міської ради Тернопільського району Тернопільської області в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування вимог представник позивача вказує, що батькові позивача належав садовий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1 , за межами с. Плебанівка "Масив Дачний", на території Теребовлянської міської ради Тернопільського району Тернопільської області. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, у тому числі на спірний садовий будинок. Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_2 є вона, донька ОСОБА_1 . Вона у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_2 . Постановою приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Мєшкової Н.Ф., їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на садовий будинок, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів.
В судове засідання представник позивача не з"явився, однак просив розгляд срави проводити за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити.
Представник відповідача Теребовлянської міської ради в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений в установленому законом порядку, попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає.
Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем
За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини.
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухолме майно №73550962 від 22.11.2016, земельна ділянка кадастровий номер 6125086400:01:001:0121, площею 0,115га., для індивідуального садівництва, належить ОСОБА_1 на піставі державного акту на право власності на земельну діялнку серії ТР69, виданого 10.12.1999 Плебанівською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області.
Відповідно до рішення виконавчого комітету Теребовлянської міської ради Тернопільського району від 21.03.2017 року за №59 п.10, виконкомом Теребовлянської міської ради вирішено привоїти поштову адресу садовому будинку за межами АДРЕСА_1 ", який належить ОСОБА_1 .
Як слідує з інформаційної довідки, виданої Теребовлянським бюро Технічної інвентаризації №231 №14.09.2023 року, садовий будинок, який знаходиться за межами АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі рішення про прийняття члена садово городнього товариства "Ялинка" №1 від 24.03.1991, яке зареєстроване Теребовлянським БТІ 29.09.1992 р. за №10.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 07.11.2022 року,виданим Теребовлянським відділом державної реєстраціх актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано- Франківськ), актовий запис №388.
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина за законом, у тому числі на належний йому садовий будинок.
Спадкоємцями першої черги за законом є донька ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданим 16.07.1970 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 виданим 30.09.1989 року.
Постановою приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Мєшкової Н.Ф. №400/02-31 від 05.04.2025 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на садовий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1 , за межами с. Плебанівка "Масив Дачний" в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, а саме рішення про прийняття члена садово городнього товариства "Ялинка" №1 від 24.03.1991. У справах Мєшкової Н.Ф. , знаходиться спадкова справа №59/2023 заведена 12.06.2023 щодо майна померлого ОСОБА_2 . Відомостей про інших спадкоємців першої серги, що прийняли спадщину, у нотаріуса немає.
З технічного паспорту на садовий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1 , за межами с. Плебанівка "Масив Дачний", виготовленого Теребовлянським бюро технічної інвентаризації від 13.09.2023 року вбачається, що рік побудови садового будинку 1991 рік, загальна площа спірного будинку становить 68,4 кв.м.
Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
В силу вимог ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що єдиним спадкоємцем за законом першої черги спадкування є ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_2 .
Інших спадкоємців за законом чи за заповітом, які б прийняли спадщину не має, що стверджується матеріалами справи.
Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину на спірний садовий будинок у нотаріуса позивач не може, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів.
Відповідно до пункту 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року № 127 (далі - Інструкція № 127), не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 року.
Згідно з пунктом 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та ІІ категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних та житлово-комунального господарства, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24 червня 2011 року № 91, що діяв на час виникнення спірних правовідносин, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.
Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта (індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, громадські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року), не подається виходячи з положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Отже, індивідуальні житлові будинки, збудовані в період до 5 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію. Єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатами його технічної інвентаризації.
Такі висновки викладені в постановах Верховного Суду від 5 червня 2024 року в справі № 678/1418/17 та від 14 серпня 2024 року в справі № 201/12325/20.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
В силу вимог ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
Відповідно до ст. 31 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Особливості державної реєстрації прав на об`єкти нерухомого майна, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку. Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються:1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою;2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим.
Згідно з абз. 3 п. 78 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ № 127 від 25.12.2015 «Про затвердження порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не вимагається в разі державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року.
В матеріалах справи наявний технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації, на вказаний садовий будинок від 13.09.2023 року, який з огляду на вищезазначені нормативно-правові акти, засвідчують відповідність вказаного садового будинку вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, та прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом садового будинку до 05.08.1992 року.
Законодавство, яке було чинне на час завершення будівництва садового будинку з надвірними будівлями та спорудами, не пов`язувало виникнення права власності на нерухоме майно з державною реєстрацією такого права.
Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Враховуючи вищенаведенівимоги законута встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що за позивачем слід визнати право власності на садовий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1 , за межами с. Плебанівка "Масив Дачний" на території Теребовлянської міської ради Тернопільського району Тернопільської області в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Керуючись ст. ст. 3,4, 12,81, 259, 263, 265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 392, 1218, 1261, 1268-1270 Цивільного кодексу України, суд,-
В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 в інтересах якої звернувся адвокат Стройванс В.Л. до Теребовлянської міської ради про визнання права власності на спадкове майно за законом задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на садовий будинок, який знаходиться по по АДРЕСА_1 , за межами с. Плебанівка "Масив Дачний" на території Теребовлянської міської ради Тернопільського району Тернопільської області в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.
Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.Б. Марціцка