Справа № 461/9278/25 Головуючий у 1 інстанції: Романюк В. Ф. 
Провадження № 33/811/77/26 Доповідач: Маліновська-Микич О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., у відкритому судовому засіданні у м. Львові, у режимі відео конференції, з участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , його представника – адвоката Гаращук Сергія Вікторовича, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Галицького районного суду м. Львовавід 10 грудня 2025 року, 
встановив:

постановою Галицького районного суду м. Львовавід 10 грудня 2025 року,  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто із ОСОБА_1 в користь ДСА України судовий збір в розмірі 605,6 грн.
Відповідно до постанови, водій 09 листопада 2025 року о 00 год. 20 хв. у м. Львові по пр. Свободи – вул. Городоцька, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz E63», н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія на місці зупинки у встановленому законом порядку із використанням приладу «Драгер Alcotest 7510 ARLM» №0381, тест №588, результат становить 1,94 проміле.
Не погоджуючись із оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить слухати справу у режимі відео конференції, постанову Галицького районного суду м. Львовавід 10 грудня 2025 року щодо ОСОБА_1 скасувати , а справу закрити у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що мав місце спрощений підхід до розгляду справи, а висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на доказах, що містяться у матеріалах справи.
Наголошує, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку або, що він погодився із результатом огляду.
Зокрема стверджує, що ОСОБА_1 не пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, від якого він відмовився. Згадане підтверджується матеріалами справи..
Звертає увагу на те, що акт огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не вручався, а підпис не збігається із підписом ОСОБА_1 .
Відтак вважає, що працівниками поліції було порушено процедуру огляду ОСОБА_1 , отже таки огляд є недійсним.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд обґрунтовано визнав  ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідає фактичним обставинам справи.
Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 №507595 від 09.11.2025, в якому викладені обставини вчинення правопорушення; результатом алкотестера «Драгер Alcotest 7510 ARLM» №0381, тест №588 на визначення стану сп`яніння від 09.11.2025, згідно якого визначений стан сп?яніння з показником 1,94%; відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції; актом огляду на алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеному у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп?яніння, де зафіксовано результат огляду на стан сп`яніння - позитивний 1,94% і де водій поставив підпис про згоду з результатами огляду; рапортом поліцейського, згідно якого під час патрулювання 09 листопада 2025 року о 00 год. 20 хв. у м. Львові на перехресті пр. Свободи - вул. Городоцька за порушення ПДР зупинено автомобіль марки «Mercedes-Benz E63», н.з. НОМЕР_2 під керуванням громадянина ОСОБА_1 і під час спілкування у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Водієві було запропоновано пройти огляд за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки, на що останній погодився.
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що працівники поліції не запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, то відповідно до положень ст.266 КУпАП, а також п.7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, такий огляд проводиться за наявності незгоди водія із результатами огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу.
Крім того, при виявленні правопорушення та складанні протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , маючи можливість надати письмові пояснення, не вказав, що він заперечує результат огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Drager, а навпаки надав згоду з таким результатом огляду на стан сп`яніння, поставивши свій підпис.
Що стосується доводів апелянта щодо порушення проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, то такі суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, виходячи з наступного.
Так, відповідно до п.2.5 «Правил дорожнього руху», водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно з п. 2 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008р., огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначається Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1452/735 від 09.11.2015 р.
Згідно з п. 6, п. 7 Розділу І цієї Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
Відповідно до п. 9 розділу ІІІ Інструкції використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння лікарем можливе за допомогою вимірювальної техніки та приладів, зокрема, приладу Драгер, який дозволений МОЗ України.
В даному випадку, вирішення питання про методи огляду на стан алкогольного сп`яніння належать лікарю, який проводить такий огляд.
Крім цього, відповідно до спільного наказу МВС та МОЗ 1452/735 від 09.11.2015 - відібрання біологічних зразків при огляді на стан алкогольного сп`яніння у випадках підозри водія у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не є обов`язковим. Обов`язковим є огляд з відібранням біологічних зразків при підозрі водія у перебуванні в стані наркотичного сп`яніння чи під дією психотропних речовин.
Пунктами розділу ІІІ Інструкції також унормовано, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу. Якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.
Таким чином, визначення стану алкогольного сп`яніння шляхом лабораторного дослідження здійснюється лише у окремо взятих випадках, зокрема, під час ДТП.
За результатами огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 3) (далі – акт медичного огляду).
Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.
Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.
Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.
Отже, вказаних вимог Закону, працівниками поліції було дотримано у повному обсязі, відтак, апеляційний суд не вбачає в діях працівників поліції порушення вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09 листопада 2015 року №1452/735, у зв`язку з чим твердження апелянта в цій частині є необґрунтованими.
Доводи апеляційної скарги щодо того, що підпис у протоколі про адміністративне правопорушення нібито не належить ОСОБА_1 , є безпідставними та нічим не підтвердженими.
Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, зауважень щодо змісту протоколу або належності підпису під час його складення не заявлялося.
При цьому дії працівників поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення у встановленому законом порядку не оскаржувалися, будь-яких заяв про фальсифікацію підпису або порушення процедури складання протоколу не подавалося.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Таким чином апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.
На переконання апеляційного суду, фактичні обставини справи суддею першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, а вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 підставно та, відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.
З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,
постановив:

апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Галицького районного суду м. Львовавід 10 грудня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана МАЛІНОВСЬКА - МИКИЧ