ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 грудня 2025 року Справа № 915/1149/24 
м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi суддi Мавродієвої М.В., 
за участю:
секретаря судового засідання Шевченко Т.В.,
представника позивача: Бортика Р.О. (в залі суду),
представника відповідача: Бартошук В.О. (у судових дебатах),
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “М МОТОРС”, 
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “ЕСТА ЛТД”,
про: стягнення 188004,0 грн, - 
в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю “М МОТОРС” звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою в електронній формі, в якій просило суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “ЕСТА ЛТД” на його користь грошові кошти в сумі 188004,0 грн.
В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що Товариство з обмеженою відповідальністю “М МОТОРС” перерахувало Товариству з обмеженою відповідальністю “ЕСТА ЛТД” за платіжним дорученням №637 від 08.10.2021 суму 100000,0 грн з призначенням платежу: оплата за прогулянковий катер згідно рахунку №38 від 07.10.2021 та за платіжною інструкцією №836 від 28.07.2023 на суму 88004,0 грн з призначенням платежу: оплата за човен моторний згідно рахунку №14 від 28.07.2023. Запропонований відповідачем Договір поставки між сторонами в письмовій формі не був укладений, у зв`язку з відсутністю домовленості сторін щодо обсягів та ціни товару, що постачається. Позивач звернувся до відповідача 03.05.2024 з вимогою про повернення сплачених коштів, за відсутністю підстав для їх отримання, однак отримав відмову з посилання на отримання товару представником ТОВ “М МОТОРС”. За твердженням позивача, товар не було передано, однак в порушення приписів чинного законодавства відповідачем не повернуті позивачу перераховані грошові кошти в сумі 188004,0 грн, що зумовило звернення позивача з даним позовом до суду. 
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.09.2024, - справу №915/1149/24 призначено головуючому судді Смородіновій О.Г.
Ухвалою суду від 25.09.2024 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №915/1149/24 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлено для сторін процесуальні строки для подання заяв по суті справи.
07.10.2024 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву б/н від 04.10.2024 (вх.№11995/24), в якому він заперечує проти заявлених вимог та просить суд відмовити в повному обсязі в задоволенні позовної заяви та зазначив про наступне. Викладеними обставинами у відзиві підтверджується, що між сторонами у справі було укладено Договір поставки у спрощений спосіб, шляхом вчинення конклюдентних дій (виставлення рахунків відповідачем та їх оплати позивачем), який у подальшому ними і виконано у повному обсязі. Наведеним пояснюється і той факт, що на вимогу позивача від 03.05.2024 №70 про повернення коштів у сумі 188004,0 грн в порядку ст.1212 ЦК України ТОВ “ЕСТА ЛТД” відповіло відмовою згідно листа №71 від 14.05.2024, пояснивши, що зазначені кошти прийняті від позивача в якості оплати за поставлений 28.07.2023 катер моторний INTERFISHER 600, та не підлягають поверненню; заборгованість у ТОВ “ЕСТА ЛТД” перед ТОВ “М МОТОРС” – відсутня. Відповідач просить суд звернути увагу і на те, що викладені у позовній заяві твердження ТОВ “М МОТОРС” щодо неукладення Договору поставки у зв`язку з відсутністю домовленості сторін щодо обсягів та ціни товару, що постачається - не відповідають дійсності, оскільки як обсяг поставки (катер моторний INTERFISHER 600 у кількості 1 шт.), так і ціна товару (188004,0 грн) - узгоджені обома сторонами договору, зокрема, позивачем - шляхом здійснення оплати по виставленим відповідачем рахункам та фактичного прийняття товару. Такі дії вочевидь свідчать про бажання укласти договір, прийняття пропозиції відповідача та фактичне виконання договору у повному обсязі. Таким чином, наявні в матеріалах справи докази підтверджують існування договірних відносин між позивачем та відповідачем. Оскільки між сторонами у справі існують договірні відносини, а кошти, які позивач просить стягнути як такі, що перераховані безпідставно, набуті ТОВ “ЕСТА ЛТД” за наявності правової підстави, - їх не може бути витребувано відповідно до положень ст.1212 ЦК України. Договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень ч.1 ст.1212 ЦК України. Відповідач вказує, що наведені вище обставини та положення законодавства у своїй сукупності свідчать про відсутність підстав для задоволення позову в даній справі.
10.10.2024 від позивача до суду надійшло клопотання б/н від 09.10.2024 (вх.№12183/24) про постановлення ухвали про перехід з розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження справи №915/1149/24 за позовом ТОВ “М МОТОРС” до ТОВ “ЕСТА ЛТД” про стягнення безпідставно набутих грошових коштів в сумі 188004,0 грн, у розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Того ж дня від позивача до суду надійшло клопотання б/н від 09.10.2024 (вх.№12185/24) про витребування доказів, в якому він просив суд витребувати від ТОВ “ЕСТА ЛТД” наступні докази: оригінал видаткової накладної №25 від 28.07.2023; оригінал довіреності на отримання товару від ТОВ “М МОТОРС” від 26.07.2023 за №МД00000012. 
Також від позивача 10.10.2024 до суду надійшла відповідь на відзив б/н від 09.10.2024 (вх.№12186/24), в якій він заперечує проти доводів відповідача, викладених у відзиві. До відповіді на відзив позивачем долучено копію заяви свідка ОСОБА_1 .
Крім того, 10.10.2024 від позивача до суду надійшло клопотання б/н від 09.10.2024 (вх.№12187/24) про призначення почеркознавчої експертизи.
15.10.2024 від відповідача до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив б/н від 15.10.2024 (вх.№12417/24).
Ухвалою суду від 18.10.2024 постановлено про здійснення переходу до розгляду справи №915/1149/24 за правилами загального позовного провадження. Розпочато розгляд справи №915/1149/24 зі стадії відкриття провадження у справі (підготовчого провадження). Призначено підготовче засідання у справі на 13.11.2024.
11.11.2024 від відповідача до суду надійшло клопотання б/н від 10.11.2024 (вх.№13860/24), в якому він просив суд долучити до матеріалів справи копії заяви керівника ТОВ “ЕСТА ЛТД” Астахова О.Є. від 07.11.2024 про вчинення кримінального правопорушення та талон-повідомлення єдиного обліку №4406 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію.
13.11.2024 суд ухвалив продовжити строк підготовчого провадження у даній справі на 30 днів та оголосив перерву у підготовчому засіданні до 08.01.2025.
Ухвалою суду від 08.01.2025 призначено підготовче засідання на 28.01.2025.
17.01.2025 від позивача до суду надійшла заява б/н від 17.01.2025 (вх.№734/25), в якій він просить суд долучити до матеріалів справи оригінали документів, що містять підпис директора ТОВ “М МОТОРС” Шеленгера Олександра Сергійовича.
28.01.2025 від відповідача до суду надійшло клопотання б/н б/д (вх.№1219/25), в якому він просить суд: 
- долучити до матеріалів справи оригінали довіреності №МД00000012 від 26.07.2023 та видаткової накладної №25 від 28.07.2023;
- у випадку призначення у даній справі судової почеркознавчої експертизи - доручити її проведення експертам Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (54009, м.Миколаїв, Україна, вул.1 Воєнна, 2-А, тел.:(0512)53-11-88; e-mail: mk_ndekc@dndekc.mvs.gov.ua);
- судові витрати на проведення відповідного експертного дослідження (у випадку його призначення) покласти на позивача.
28.01.2025 у підготовчому засіданні судом були відібрані експериментальні зразки підпису Шеленгера Олександра Сергійовича. Крім того, у даному підготовчому засіданні суд заслухав представників сторін, шляхом обговорення організаційних питань щодо проведення експертного дослідження у даній справі, зокрема, переліку поставлених питань, виду експертизи та експертної установи, якій слід доручити проведення експертизи. 
Ухвалою суду від 28.01.2025 клопотання ТОВ “М МОТОРС” б/н від 09.10.2024 (вх.№12187/24) про призначення почеркознавчої експертизи у справі №915/1149/24 задоволено. Призначено у господарській справі №915/1149/24 судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Миколаївському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України. На вирішення почеркознавчої експертизи поставлено такі питання:
- Чи виконано підпис від іменні Шеленгера Олександра Сергійовича у видатковій накладній №25 від 28.07.2023 у графі: “отримав(ла) __________ Шеленгер Олександр Сергійович” тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою?
- Чи виконано підпис від іменні Шеленгера Олександра Сергійовича у довіреності №МД00000012 виданій 26.07.2023 у графах: “зразок підпису особи, що отримала довіреність” та “Керівник підприємства _______ О. Шеленгер” тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою?
Витрати по проведенню експертизи було покладено на ТОВ “М МОТОРС”; провадження у справі №915/1149/24 зупинено до одержання результатів судової експертизи.
15.05.2025 до суду від Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру надійшов Висновок експерта №СЕ-19/115-25/3137-ПЧ від 06.05.2025 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи. 
В зв`язку із звільненням головуючого у справі судді ОСОБА_2 з посади, проведено повторний автоматизований розподіл справи.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.05.2025, - справу призначено до розгляду головуючому судді Мавродієвій М.В.
Ухвалою суду від 19.05.2025 суддею Мавродієвою М.В. прийнято справу до свого провадження; провадження у справі поновлено; розгляд справи почато спочатку; справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 18.06.2025; зобов`язано сторін ознайомитись з висновком експерта №СЕ-19/115-25/3137-ПЧ від 06.05.2025 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи.
17.06.2025 від відповідача до суду надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи б/н від 17.06.2025 (вх.№9102/25), в якому він просить суд відкласти засідання у даній справі на іншу дату.
18.06.2025 суд ухвалив відкласти підготовче засідання на 24.07.2025.
У підготовчому засіданні 24.07.2025 суд оголосив перерву до 22.08.2025.
Ухвалою суду від 22.08.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 02.10.2025.
02.10.2025 суд у судовому засіданні оголошує перерву до 30.10.2025.
У судовому засіданні 30.10.2025 судом оголошено перерву до 27.11.2025.
В ході розгляду справи та в судовому засіданні 27.11.2025 представники сторін підтримували висловлені позиції та доводи, викладені на їх обґрунтування.
У судовому засіданні 27.11.2025 суд перейшов до стадії ухвалення рішення та зазначив, що проголошення вступної та резолютивної частини рішення відбудеться 01.12.2025.
Вступну та резолютивну частини рішення оголошено судом 01.12.2025.

Щодо тривалості судового провадження, суд, з урахуванням критеріїв розумності, які вироблені Європейським судом з прав людини вважає за необхідне зазначити наступне.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. У частині 1 статті 6 Конвенції закріплено елементи права на судовий захист, серед яких є розумний строк розгляду справи, який вважається окремим елементом доступності правосуддя. 
Європейський суд з прав людини (надалі – ЄСПЛ), правовою основою функціонування та діяльності якого є Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, опрацював критерії, які дозволяють зробити висновки про розумність розгляду конкретної справи. Зокрема, у п.47 рішення у справі “Бараона проти Португалії” 1987 року Суд відзначив: “Розумність тривалості розгляду повинна визначатися з огляду на конкретні обставини справи з урахуванням критеріїв, сформульованих у практиці Суду, зокрема, комплексності справи, поведінки заявника і відповідних державних органів”. Критерій комплексності справи означає оцінювання складності справи з урахуванням обставин і фактів, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть за собою певні юридичні наслідки. Вона може бути пов`язана як із питаннями факту, так і з правовими аспектами: характером фактів, які необхідно встановити; кількістю питань, які розглядаються в межах справи; віддаленістю, з точки зору простору та часу, між подіями та фактами, що розглядаються, та процесом судочинства; кількістю свідків та інших проблем, пов`язаних зі збором доказів; міжнародними факторами; приєднанням справи до інших, а також вступом у процес нових осіб. Крім того, складність справи, а відтак й строк її розгляду, залежать, від складності предмету доказування у справі, без чого неможливо правильно вирішити справу по суті та застосувати норми матеріального права; від обсягу фактів предмета доказування, який може змінюватися у зв`язку зі зміною підстав позову, збільшенням чи зменшенням позовних вимог; від кількості доказів, наданих сторонами”. 
Також ЄСПЛ зазначає, що тривалість строку розгляду справи може бути пов`язана з перевантаженням судової системи, що, в свою чергу, може бути викликано певними надзвичайними ситуаціями. Приймаючи до уваги, що з початку військової агресії Російської Федерації проти України бойові дії ведуться, у тому числі, на території Миколаївської області, Господарський суд Миколаївської області, через оголошення повітряних тривог, перебої з постачанням електричної енергії тощо, працював з певними обмеженнями у здійсненні правосуддя та не мав об`єктивної можливості для повноцінного розгляду справи №915/1149/24 в межах строку, передбаченого ГПК України.
Відповідно, розгляд даної справи відбувся у розумний строк, тривалість якого обумовлюється введенням в Україні Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, та продовженого відповідними указами Президента України воєнного стану через військову агресію російської федерації проти України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що ТОВ “М МОТОРС” перерахувало ТОВ “ЕСТА ЛТД” за платіжним дорученням №637 від 08.10.2021 грошові кошти у сумі 100000,0 грн з призначенням платежу: оплата за прогулянковий катер згідно рахунку №38 від 07.10.2021 та за платіжною інструкцією №836 від 28.07.2023 грошові кошти у сумі 88004,0 грн з призначенням платежу: оплата за човен моторний згідно рахунку №14 від 28.07.2023.
Запропонований відповідачем Договір поставки між сторонами в письмовій формі не був укладений, у зв`язку з відсутністю домовленості сторін щодо обсягів та ціни товару, що постачається.
03.05.2024 позивач звернувся до відповідача з вимогою №70 від 03.05.2025 про повернення сплачених коштів, за відсутністю підстав для їх отримання.
Проте, позивач листом №71 від 14.05.2024 відмовився повернути кошти з посилання на отримання товару представником ТОВ “М МОТОРС”.
На запит позивача №94 від 16.07.2024 про надання доказів на підтвердження постачання товару відповіді від відповідача позивач не отримав, що стало підставою звернення до суду. 
Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що сторони дійшли згоди щодо поставки відповідачем позивачу човна моторного INTERFISHER 600, у кількості 1 шт. 
При цьому, дійсно сторонами планувалося укладення Договору поставки від 07.10.2021 за №40-2021 у письмовій формі, за проектом, який подано позивачем суду разом із позовною заявою.
Зазначений проект договору разом із додатками до нього був запропонований ТОВ “ЕСТА ЛТД” та надавався на узгодження керівництву позивача, проте так і не був повернутим ТОВ “М МОТОРС” з підписом керівника позивача. Разом із тим, згода щодо поставки човна була досягнутою, і на його оплату відповідачем виставлено позивачу рахунок на оплату №38 від 07.10.2021 на суму 100000,0 грн (з ПДВ) на товар: “Човен моторний INTERFISHER 600”, який оплачено позивачем згідно платіжного доручення №637 від 08.10.2021 на суму 100000,0 грн, із призначенням платежу: “Оплата за прогулянковий катер зг.рах №38 від 07.10.21р., у т.ч. ПДВ20% = 16666,67 грн.”.
ТОВ “ЕСТА ЛТД” негайно було відображено зазначену господарську операцію у податковому обліку, шляхом реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної від 08.10.2021 №57, в якій містяться дані щодо сплати позивачем на користь ТОВ “ЕСТА ЛТД” грошових коштів у сумі 100000,0 грн прогулянковий катер моторний INTERFISHER 600, у кількості 1 шт., ціна постачання одиниці товару/послуги без урахування ПДВ - 125000,0 грн, що підтверджується накладною та квитанцією про її реєстрацію. 
Доплата за товар та його поставка за усною домовленістю керівництва сторін мали відбутися в березні 2022 року, проте відповідно до Закону України від 24.02.2022 №2102-ІХ “Про затвердження Указу Президента України “Про введення воєнного стану в Україні”, введено воєнний стан в Україні з 05:30 год. 24.02.2022, який неодноразово продовжувався і триває до теперішнього часу.
У зв`язку зі збройною агресією російської федерації на території України, Миколаївська міська територіальна громада, на території якої розташоване ТОВ “ЕСТА ЛТД”, була віднесеною до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10.12.2022, затвердженому наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 15.12.2022 №297). 
На указаній території проходили бойові дії (артилерійські, ракетні обстріли), що створювали небезпеку для життя та здоров`я громадян та вкрай небезпечні умови для ведення господарської діяльності, у зв`язку з чим тривалий час вона майже не здійснювалася. Більше того, територія, на якій розташоване ТОВ “ЕСТА ЛТД” (Інгульський район м.Миколаєва), протягом першого року повномасштабного вторгнення російської федерації постійно перебувала під обстрілами артилерії, і ТОВ “ЕСТА ЛТД” було вимушеним за власний рахунок та з небезпекою для життя та здоров`я працівників вживати заходи для збереження оплаченого не у повному обсязі товару, у т.ч. і катера моторного INTERFISHER 600, придбаного позивачем. При цьому жодних рахунків за зберігання майна позивачу не виставлялося. 
Після часткового відновлення господарської діяльності товариства у 2023 році сторони дійшли згоди щодо збільшення вартості катера моторного INTERFISHER 600 до суми 188004,0 грн, у зв`язку зі значним знеціненням гривні за час воєнного стану та здорожчанням  закупівельної вартості відповідного товару. 
У зв`язку з цим ТОВ “ЕСТА ЛТД” було виставлено позивачу рахунок на оплату №14 від 28.07.2023 на суму 88004,0 грн з ПДВ за товар: “Прогулянковий катер моторний INTERFISHER 600”, який оплачено позивачем згідно платіжної інструкції №836 від 28.07.2023 на суму 88004,0 грн, з призначенням платежу: “Оплата за човен моторний зг.рах №14 від 28.07.23р., у т.ч. ПДВ 20% = 14667,33 грн.”.
Відповідач вказує, що того ж дня ТОВ “ЕСТА ЛТД” передало ТОВ “М МОТОРС” оплачений ним катер, що підтверджується видатковою накладною №25 від 28.07.2023 на суму 188004,0 грн з ПДВ.
Зазначену накладну підписано уповноваженими представниками сторін, зокрема, від позивача - керівником Шеленгер О.С., за довіреністю від 26.07.2023 за №МД00000012.
Згідно зазначеної вище довіреності, скріпленої печаткою ТОВ “М МОТОРС” та підписаної керівником та головним бухгалтером позивача, її видано директору Шеленгеру О.С. на отримання від ТОВ “ЕСТА ЛТД” цінностей за рахунком від 07.10.2021 №38 - прогулянкового катера моторного INTERFISHER 600 у кількості 1 шт.
Викладені обставини також відображені у бухгалтерському обліку ТОВ “ЕСТА ЛТД” шляхом реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №21 від 28.07.2023 до податкової накладної №57 від 08.10.2021, в якій указано, що первісну вартість товару “Прогулянковий катер моторний INTERFISHER 600” змінено до суми 156670,0 грн без ПДВ (+20% ПДВ = 188004 грн), а сплачену раніше суму 100000,0 грн обліковано як вартість за 0,53190356 одиниці товару (стовбець 8, 2 рядок).
Крім того, в Єдиному реєстрі податкових накладних відображено і отримання доплати за товар, шляхом реєстрації податкової накладної №20 від 28.07.2023, в якій містяться дані щодо сплати позивачем на користь ТОВ “ЕСТА ЛТД” грошових коштів у сумі 88004,0 грн за прогулянковий катер моторний INTERFISHER 600, у кількості 0,468096644 одиниці товару (стовбець 6), ціна постачання одиниці товару/послуги без урахування ПДВ - 156670 грн (+20% ПДВ = 188004,0 грн).
Відповідач стверджує, що викладеними обставинами підтверджується, що між сторонами у справі було укладено Договір поставки у спрощений спосіб, шляхом вчинення конклюдентних дій ( сплати рахунку №38 від 07.10.2021, реєстрації податкової накладної №57 від 08.10.2021, сплати рахунку №14 від 28.07.2023, видатковою накладною №25 від 28.07.2023 та довіреністю на отримання товару від ТОВ “М МОТОРС” №МД00000012 від 26.07.2023), який у подальшому ними і виконано у повному обсязі. Наведеним пояснюється і той факт, що на вимогу позивача №70 від 03.05.2024 про повернення коштів у сумі 188004,0 грн в порядку ст.1212 ЦК України ТОВ “ЕСТА ЛТД” відповіло відмовою (лист від 14.05.2024 №71), пояснивши, що зазначені кошти прийняті від позивача в якості оплати за поставлений 28.07.2023 катер моторний INTERFISHER 600, та не підлягають поверненню; відповідно, заборгованість у ТОВ “ЕСТА ЛТД” перед ТОВ “М МОТОРС” - відсутня.
Відповідач просить суд звернути увагу і на те, що викладені у позовній заяві твердження ТОВ “М МОТОРС” щодо неукладення Договору поставки у зв`язку з відсутністю домовленості сторін щодо обсягів та ціни товару, що постачається - не відповідають дійсності, оскільки як обсяг поставки (катер моторний INTERFISHER 600 у кількості 1 шт.), так і ціна товару (188004,0 грн) - узгоджені обома сторонами договору, зокрема, позивачем - шляхом здійснення оплати по виставленим відповідачем рахункам та фактичного прийняття товару. Такі дії вочевидь свідчать про бажання укласти договір, прийняття пропозиції відповідача та фактичне виконання договору у повному обсязі.
На думку відповідача вказані дії узгоджуються з правовим регулюванням спірних правовідносин закріпленими у статтях 180, 181, 193, 265 ГК України та статтях 631, 638, 640, 641, 712 ЦК України.
Водночас відповідач не заперечує факт відсутності укладеного між сторонами Договору поставки, за запропонованим з його сторони проектом Договору №40-2021 від 07.10.2021. 

На підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам сторін, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст.181 ГК України, яка визначає загальний порядок укладення господарських договорів (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. 
За змістом ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. 
В статті 640 ЦК України визначено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. 
Згідно зі статтею 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
У відповідності до ч.1 ст.206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. 
Згідно ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). 
За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ст.712 ЦК України).
Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. 
У відповідності до п.2) ч.1 ст.664 ЦК України передбачено обов`язок продавця передати товар покупцеві, який вважається виконаним у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. 
Згідно ч.1 ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. 
Під час розгляду справи сторонами підтверджено, що письмового договору поставки чи купівлі-продажу сторони не укладали.
Що стосується посилання відповідача на укладання договору у спрощений спосіб, шляхом обміну документами, то оскільки у матеріалах справи, у тому числі рахунках №38 від 07.10.2021 та №14 від 28.07.2023, відсутні докази узгодження сторонами істотних умов договору поставки (строки, порядок поставки, кількість та ціна одиниці товару тощо), то виставлення відповідачем на оплату рахунку не може ототожнюватися з укладанням договору. 
Відносно посилання відповідача на відомості зазначені у видатковій накладній №25 від 28.07.2023 слід зазначити наступне.
Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/115-25/3137-ПЧ від 06.05.2025 за результатами судової почеркознавчої експертизи судовий експерт Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України дійшов таких висновків:
1. Підпис від імені Шеленгера Олександра Сергійовича у видатковій накладній №25 від 28.07.2023 в графі “Отримав(ла)” - виконаний не Шеленгером Олександром Сергійовичем, а іншою особою.
2. Підписи від імені Шеленгера Олександра Сергійовича у довіреності №МД00000012, виданий 26.07.2023, в графі “Підпис (зразок підпису особи, що одержала довіреність) засвідчую” та в графі “Керівник підприємства” - виконані не Шеленгером Олександром Сергійовичем, а іншою особою.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», господарська операція – це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.
Згідно ч.1 ст.9 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Отже, документом, який підтверджує факт виконання відповідачем зобов`язання з поставки товару позивачеві, є видаткова накладна, яка має бути належним чином оформлена та підписана сторонами.
Тобто, саме цей документ є первинним бухгалтерським документом, який засвідчує здійснення господарської операції і містить інформацію про кількість, ціну та загальну вартість переданого товару.
Доводи відповідача щодо передачі товару позивачу та надані відповідачем видаткова накладна та довіреність не підтверджують факту отримання позивачем товару, через те, що не підписані з боку позивача його представником.
Таким чином, суд вважає не доведеним факт передачі позивачу за видатковою накладною №25 від 28.07.2023 на суму 188004,0 грн та за довіреністю №МД00000012 від 26.07.2023 (т.1 а.с.139, 140) товару на загальну суму 188004,0 грн.
При цьому, суд критично ставиться до наданих сторонами в якості доказів заяв свідків у справі: директора ТОВ “М МОТОРС” Шеленгера О.С. та працівників ТОВ “ЕСТА ЛТД” ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , оскільки вказані особи, як співробітники зазначених товариств, мають інтерес до діяльності компанії.
Інших доказів, які б свідчили про наявність документального підтвердження погодження сторонами кількості, комплектності, вартості товару, строків поставки та узгодження умов і місця поставки, тощо відсутні. 
Тобто, твердження відповідача про існування договірних правовідносин між сторонами не підтверджені жодними належними, допустимими, достовірними та вірогідними доказами, у розумінні ст.ст.74, 76-79 ГПК України.
Доводи відповідача про складання та реєстрацію податкової накладної №57 від 08.10.2021 в Єдиному реєстрі податкових накладних, не заслуговують на увагу, з огляду на наступне. 
Згідно з правовим висновком, викладеним Верховним Судом у постанові від 28.08.2020 у справі №922/2081/19, податкові декларації підтверджують лише порядок оподаткування господарської операції, оскільки сам факт вчинення оподаткування не свідчить про наявність господарської операції. 
Відтак, між сторонами не укладався договір поставки у письмовій формі, зокрема й у спрощений спосіб шляхом обміну документами, оскільки відсутні докази узгодження сторонами істотних умов договору поставки (ціни, обсягів, комплектації, строку та порядку поставки товару тощо). За таких умов виставлення на оплату рахунку не може ототожнюватися з укладанням договору, оскільки складання та надання рахунку має здійснюватися на виконання досягнутих сторонами домовленостей. 
Водночас, знаходження грошових коштів у відповідача без будь-яких правових підстав порушує права позивача на це майно та підлягає поверненню у порядку передбаченому ч.1 ст.1212 ЦК України. 
Так, у відповідності до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. 
Положення глави 83 Цивільного кодексу України «Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави» застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. 
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. 
Зокрема, мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, передбачених нормами статті 11 Цивільного кодексу України. У випадку, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення глави 83 Цивільного кодексу України можуть бути застосована тільки після того, як така правова підстава у встановленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. 
Враховуючи вищевикладене, станом на момент звернення до суду з даною позовною заявою відповідачем не повернуті позивачу перераховані грошові кошти в сумі 188004,0 грн та відповідно існують правові підстави для примусового виконання зобов`язання.
У відповідності до ч.1 ст.193 ГК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.
У відповідності до ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Судом встановлено, що 03.05.2024 позивачем направлено відповідачу вимогу №70 (т.1 а.с.13), в якій він вимагав повернути сплачені кошти у сумі 188004,0 грн, за відсутністю підстав для їх отримання.
Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст.610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
В силу приписів п.4) ч.3 наведеної норми змагальність сторін є однією з засад (принципів) господарського судочинства.
Відповідно до ч.ч.2-4 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно ч.3 ст.74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
В силу приписів ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до положень ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.
Аналогічна правова позиція викладена і в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.02.2019 по справі №914/1131/18.
Відповідач не спростував вимоги позивача та не надав суду доказів, які свідчать про наявність правових підстав для утримання грошових коштів у сумі 188004,0 грн, а також доказів їх повернення позивачу.
Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Позивач за подання позовної заяви сплатив судовий збір у розмірі 3028,0 грн.
У відповідності до ч.3.ст.4 Закону України “Про судовий збір” при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
У даному випадку позивач звернувся з позовом до суду в електронній формі (через підсистему “Електронний суд”), а тому підлягає застосуванню коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Отже, при поданні позову підлягав сплаті судовий збір у сумі 2422,40 грн (3028,0 грн х 0,8).
На підставі положень статті 129 ГПК України судовий збір в розмірі 2422,40 грн покладається на відповідача.
Відповідно до п.1) ч.1 ст.7 Закону України “Про судовий збір” переплачена сума судового збору в розмірі 605,60 грн може бути повернута позивачу за його клопотанням.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 129, 210, 220, 232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “ЕСТА ЛТД” (54038, м.Миколаїв, вул.Проекта, буд.2, код ЄДРПОУ 31043814) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “М МОТОРС” (54025, м.Миколаїв, пр.Героїв України, буд.68, код ЄДРПОУ 35639053) грошових коштів у сумі 188004,0 грн та 2422,40 грн судового збору.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 ГПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно ч.1 ст.254 ГПК України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. 
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Повне судове рішення складено 14.01.2026. 

Суддя М.В.Мавродієва