номер провадження справи 33/114/25 

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
23.12.2025 Справа № 908/2355/25
м.Запоріжжя Запорізької області 

Господарський суд Запорізької області у складі судді Мірошниченка М.В.
при секретарі судового засідання Драковцевій В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні матеріали справи № 908/2355/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ідентифікаційний код 40121452)
до відповідача: Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 90, ідентифікаційний код 37834773)
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ідентифікаційний код 42399676)
про стягнення 8515,95 грн.

За участю представників сторін:
від позивача:  Міненко В.М. (в режимі відеоконференції ) - довіреність №19/12-2024/13 від 19.12.2024;
від відповідача:  Бежанова А.І. (в залі суду) - довіреність №3 від 09.01.2025;
від третьої особи: не з`явився;

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» з позовом до відповідача: Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області про стягнення 8515,95 грн., з яких 4738,94 грн. – основний борг, 573,87 грн. – пеня, 485,32 грн. – 3% річних, 2 717,82 грн. – інфляційні втрати.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань з оплати спожитого природного газу на загальну суму 4 738,94 грн., який був поставлений позивачем відповідачу в період з 01.11.2021 по 30.11.2021 на підставі публічного договору постачання природного газу постачальником «останньої надії».
Позов заявлено на підставі норм ст. ст. 11, 96, 202, 509, 525, 526, 610 - 612, 625, 629, 655 – 697, 712, 714 Цивільного кодексу України, ст. ст. 20, 173 - 175, 193, 265 Господарського кодексу України. 
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.07.2025 позовну заяву передано на розгляд судді Мірошниченку М.В.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 05.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №908/2355/25, присвоєно справі номер провадження 33/114/25. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання. Встановлено відповідачу строк для надання відзиву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; для надання заперечень на відповідь на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив. Встановлено позивачу строк для надання суду відповіді на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов. Повідомлено сторін, що додаткові письмові докази, клопотання, заяви, пояснення необхідно подати у строк до 04.09.2025.
Копію ухвали доставлено до електронних кабінетів сторін 05.08.2025 о 20:11 год., що підтверджується довідками про доставку електронного листа. 
Відповідно до ч. 6 ст. 242 ГПК України, якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Враховуючи викладене, оскільки копію ухвали надіслано до електронних кабінетів сторін пізніше 17 години, то суд вважає, що сторони отримали копію ухвали 06.08.2025.
21.08.2025 від відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до якого відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.
В обґрунтування заперечень проти позову відповідач посилається на те, що позивачем не доведено належними доказами факт постачання природного газу відповідачу в заявлених обсягах саме як постачальником «останньої надії» за листопад 2021 року. Зауважує, що позивач лише 22.11.2021 направив повідомлення відповідачу про начебто початок постачання природного газу. Втім, 10.11.2021 відповідачем була розпочата процедура (скорочена) закупівлі природного газу, та після визнання учасника переможцем процедури закупівлі відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі» укладено 23.11.2021 договір №07-11.83/21-50-Т та додаткову угоду №1 про постачання природного газу з ТОВ «Нафтогаз Трейдинг», ЕІС-код 56Х930000010610Х. Вказує, що в листопаді 2021 року постачання природного газу здійснювалося постачальником ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (згідно з актом №1 приймання-передачі природного газу від 30.11.2021 об`єм споживання природного газу склав 0,20886 тис. куб. м. на загальну суму 3457,48 грн.). Оплата за листопад 2021 року була здійснена відповідачем платіжним дорученням №9010 від 14.12.2021 на користь фактичного постачальника природного газу ТОВ «Нафтогаз Трейдинг». Крім того в м. Бердянськ опалювальний сезон 2021-2022 року розпочався 06.11.2021. На думку відповідача, це свідчить про те, що позивач безпідставно нарахував вартість газу з 1 по 30 листопада 2021 відповідно його розрахунку за повний календарний місяць і за період, коли він фактично газ не постачав, так як спірний періоду (листопад 2021 року) вже охоплюється іншими договором з іншою юридичною особою. Акти приймання-передачі природного газу, надані позивачем, не містять підпису та печатки відповідача, що свідчить про відсутність погодження обсягів постачання та не підтверджує факт отримання природного газу у загальних обсягах.
Суд прийняв відзив до розгляду.
26.08.2025 позивач надав відповідь на відзив, в якому зауважив, що відповідач не спростував факту отримання природного газу в період з 01 по 25 листопада 2021 саме від позивача. Зауважив, що відповідач не надав доказів постачання йому природного газу та відповідно отримання ним такого газу саме від ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» у спірний період. Вказує, що факт включення відповідача до реєстру споживачів постачальника «останньої надії» та віднесення газу, спожитого відповідачем у листопаді 2021 року, до портфеля постачальника «останньої надії» підтверджується листом ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» №ТОВВИХ-25-9634 від 19.06.2025, інформацією щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» від оператора ГРМ (Форма №10), інформацією щодо закріплення споживача з ЕІС- кодом 56XS00011N6LH00N в Реєстрі споживачів постачальників, повідомленням про споживачів у зоні ліцензійної діяльності оператора ГРМ (Запоріжгаз АТ), які були у попередній газовій добі зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії». Також відсутні докази включення відповідача до Реєстру споживачів ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» у спірний період. Натомість, в матеріалах справи наявні докази включення відповідача саме до Реєстру споживачів позивача у період з 29.10.2021 по 25.11.2021. Вказані обставини, на думку позивача, спростовують доводи відповідача про отримання природного газу в спірний період від іншого постачальника.
Суд прийняв відповідь на відзив до розгляду.
01.09.2025 від відповідача надішли заперечення на відповідь на відзив, у яких відповідач зауважив, що у відповіді на відзив позивач уже зазначає, що здійснював постачання газу відповідачу в період 01.11.2021 по 25.11.2021, натомість у позові заявлено період 1 - 30 листопада 2021 року. Крім того, зауважив, що позивач не надав жодного підтвердження (доказу) отримання відповідачем особисто або підтвердження отримання відділом зв`язку відповідача будь яких рахунків, актів звіряння обсягів природного газу за Типовим договором постачання природного газу постачальником «останньої надії». Оскільки відсутні докази отримання відповідачем рахунку на оплату або акту приймання-передачі природного газу за спірний період, то, на думку відповідача, неможливо встановити початок прострочення боржника відповідно до п.4.4 Розділу ІV Типового договору постачання природного газу постачальником «останньої надії». З огляду на це відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат.
Суд прийняв заперечення на відповідь на відзив до розгляду.
Ухвалою суду від 06.10.2025 ухвалено розгляд справи №908/2355/25 здійснювати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі, замінено розгляд справи по суті підготовчим засіданням, підготовче засідання призначено на 20.10.2025 о 11 год. 00 хв., залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг». Запропоновано учасникам справи протягом семи днів з моменту отримання даної ухвали суду: позивачу – надати письмові пояснення щодо строку виконання грошового зобов`язання з боку відповідача та дати виникнення прострочення, за яке розраховано пеню, 3% річних та інфляційні втрати, докази якими це підтверджується; відповідачу та третій особі - надати письмові пояснення, з якого моменту третя особа розпочала поставку природного газу відповідачу, надати докази, якими це підтверджується.
Копію ухвали доставлено до електронних кабінетів сторін та третьої особи 06.10.2025 о 21:20 год., що підтверджується довідками про доставку електронного листа.
07.10.2025 від позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні на 20.10.2025 об 11 год. 00 хв. та в наступних судових засіданнях у справі №908/2355/25 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою суду від 08.10.2025 задоволено заяву позивача, ухвалено здійснювати проведення судового засідання 20.10.2025 об 11 год. 00 хв. у справі №908/2355/25 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів представника позивача та програмного забезпечення за посиланням vkz.court.gov.ua.
09.10.2025 від третьої особи надійшли письмові пояснення.
15.10.2025 від відповідача надійшли додаткові пояснення, відповідно до яких відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
В судовому засіданні 20.10.2025 були присутні представник позивача (в режимі відеоконференції) та відповідача, здійснювалося фіксування судового процесу технічними засобами відеоконференцзв`язку.
Суд зазначив, що позивач не виконав ухвалу Господарського суду Запорізької області від 06.10.2025.
Представник позивача зауважив що, він не має наміру подавати письмові пояснення на виконання ухвали суду, оскільки позивач все зазначив у позовній заяві.
Ухвалою суду від 20.10.2025 відкладено підготовче засідання на 25.11.2025 об 10 год. 00 хв., запропоновано позивачу надати письмове пояснення із зазначенням точного періоду поставки природного газу, обсягів спожитого відповідачем газу та посиланням на показники приладів обліку (в обґрунтування суми 4738,94 грн. основного боргу).
04.11.2025 від позивача надійшли письмові пояснення на виконання вимог ухвали суду від 20.10.2025.
В судовому засіданні 25.11.2025 були присутні представник позивача (в режимі відеоконференції) та відповідача, здійснювалося фіксування судового процесу технічними засобами відеоконференцзв`язку.
Представник позивача повідомив про подання письмових пояснень на виконання вимог ухвали суду, просив їх долучити до матеріалів справи.
Суд долучив письмові пояснення до матеріалів справи.
Представник позивача та відповідача заявили про відсутність інших доказів, окрім тих, які надані до матеріалів справи, відсутність заяв чи клопотань та про можливість закриття підготовчого провадження.
Суд дійшов висновку, що питання, визначені частиною другою статті 182 цього Кодексу, судом вирішені і наявних у справі матеріалів достатньо для вирішення спору по суті. 
За таких обставин суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті на 23.12.2025 о 11 год. 00 хв.
В судовому засіданні 23.12.2025 були присутні представник позивача (в режимі відеоконференції) та відповідача, здійснювалося фіксування судового процесу технічними засобами відеоконференцзв`язку.
Третя особа свого представника в судове засідання не направила, причин неявки не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.
Представник позивача просив позов задовольнити.
Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову.
В судовому засіданні 23.12.2025 суд ухвалив рішення, проголосив вступну та резолютивну частину рішення.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд 

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (далі – постачальник «останньої надії», позивач) відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі – НКРЕКП) від 04.07.2017 № 880 здійснює ліцензійне постачання природного газу на території України. 
За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 917-р Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» визначено постачальником «останньої надії» на ринку природного газу. 
Відповідно до пункту 26 частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» постачальник «останньої надії» – визначений Кабінетом Міністрів України постачальник, який не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу.
26.10.2021 набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 25.10.2021 №1102 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 р. №809 і від 9 грудня 2020 р. № 1236» (далі – постанова № 1102). 
Пунктом 2 постанови № 1102 визначено зобов`язання акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України», товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України», операторів газорозподільних систем забезпечити автоматичне включення оператором газотранспортної системи за участю операторів газорозподільних систем до портфеля постачальника «останньої надії» обсягів природного газу, спожитих з 1 жовтня 2021 р. бюджетними установами (в значенні Бюджетного кодексу України), закладами охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та закладами охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/ або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо), постачання природного газу яким не здійснювалося жодним постачальником;
У відповідності до положень пункту 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС оператори газорозподільних систем, оператор газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) протягом трьох діб зобов`язані надати постачальнику «останньої надії» через інформаційну платформу інформацію щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії», за формою оператора газотранспортної системи, погодженою Регулятором. Інформація скріплюється електронним підписом уповноваженої особи оператора газорозподільної системи/ оператора газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) та повинна містити: ЕІС-код споживача або ЕІС-код точки комерційного обліку споживача; назву та ЄДРПОУ (для споживачів, що не є побутовими); поштову адресу об`єкта споживача. Зазначена інформація надається через інформаційну платформу, за допомогою відправки повідомлення на поштову скриньку постачальника останньої надії в інформаційній платформі дані скриньки G_MAIL_PLR. 
У зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником оператором газотранспортної системи (далі – Оператор ГТС) за участю операторів газорозподільних систем (далі – оператори ГРМ) об`єми природного газу, спожитого Управлінням Державної міграційної служби України в Запорізькій області (далі – відповідач) з жовтня 2021 року автоматично включено до портфеля постачальника «останньої надії» - Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем. 
Факт включення відповідача до реєстру споживачів постачальника «останньої надії» та віднесення газу спожитого відповідачем газу до портфеля постачальника «останньої надії» з наведених вище підстав підтверджується листом оператора ГТС з інформацією щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС-кодом; інформацією щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» від оператора ГРМ (Форма № 10); відомостями з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача з ЕІС-кодом (надані позивачем у вигляді скріншоту з особистого кабінету позивача на інформаційній платформі Оператора ГТС). 
Відповідно до підпункту 19 пункту 1 статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газотранспортної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників). 
24.12.2019 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, прийнято постанову № 3011 «Про видачу ліцензії з транспортування природного газу ТОВ «ОПЕРАТОР ГТС УКРАЇНИ», на право провадження господарської діяльності з транспортування природного газу Товариству з обмеженою відповідальністю «ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ» (03065, м.Київ, проспект Гузара Любомира, 44; код ЄДРПОУ 42795490). 
Правове регулювання технічних, організаційних, економічних та правових засад функціонування газотранспортної системи України здійснюється Кодексом Газотранспортної системи, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2493, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1378/27823 (далі – Кодекс ГТС).
Відповідно до положень пункту 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС інформаційна платформа - електронна платформа у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього Кодексу. 
Оператор газотранспортної системи виконує функції адміністратора інформаційної платформи (пункт 5 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС). 
Отже, суб`єкти ринку природного газу (в даному випадку - позивач та відповідач, як продавець та покупець природного газу відповідно) користуються ресурсами інформаційної платформи, адміністратором якої є Оператор ГТС. Інформаційна платформа має бути доступною всім суб`єктам ринку природного газу та операторам торгових платформ у межах їх прав, визначених цим Кодексом, для забезпечення ними дій, пов`язаних із укладанням угод за короткостроковими стандартизованими продуктами, замовленням, наданням та супроводженням послуг транспортування природного газу, у тому числі для подання номінацій/реномінацій, перевірки величин грошових внесків (фінансової гарантії), а також інших дій, передбачених цим Кодексом. 
Для вчинення вищезазначених дій веб-додаток інформаційної платформи є доступним у мережі Інтернет цілодобово, сім днів на тиждень (пункт 2 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС). 
Таким чином, позивач як суб`єкт ринку природного газу має право доступу до Інформаційної платформи у межах прав на перегляд відображених відомостей. 
Факт включення відповідача до реєстру споживачів постачальника «останньої надії» та віднесення газу, спожитого відповідачем, до портфеля постачальника «останньої надії» з наведених вище підстав підтверджується листом оператора ГТС від 19.06.2025 № ТОВВИХ-25-9634 та інформацією щодо остаточної алокації відборів споживача за ЕІС-кодом; Реєстром пар споживачів ПОН портфель (наданий у вигляді скріншоту з особистого кабінету позивача на інформаційній платформі Оператора ГТС); інформацією щодо закріплення споживача в Реєстрі споживачів постачальників (надана у вигляді скріншоту з особистого кабінету позивача на інформаційній платформі Оператора ГТС); інформацією щодо остаточної алокації відборів споживача (надана у вигляді скріншоту з особистого кабінету позивача на інформаційній платформі Оператора ГТС); інформацією від Оператора ГРМ/Оператора ГТС щодо споживачів, які були зареєстровані в реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» (форма №10); повідомленнями про споживачів в зоні ліцензійної діяльності оператора ГРМ, які були у попередній газовій добі зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії».
Відповідно до пункту 1 розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 (далі - Правила) договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» укладається у випадках, передбачених пунктом 3 розділу VI, з урахуванням вимог статей 205, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом публічної оферти постачальника «останньої надії» та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника. 
Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» не потребує двостороннього підписання. Договір постачання між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» відповідно до Кодексу газотранспортної системи. 
Типовий договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» (далі – договір) затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2501. 
Так, відповідно до підпункту 4.2 розділу IV договору об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу споживачем за розрахунковий період визначається за даними оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора ГТС та доведені споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу. 
Відповідно до пункту 2 глави 7 розділу XIІ Кодексу ГТС у точках виходу до газорозподільної системи з метою проведення остаточної алокації щодобових відборів/споживання, що не вимірюються щодобово, оператор газорозподільної системи до 08 числа газового місяця (М+1) надає оператору газотранспортної системи інформацію про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово. У випадку, якщо комерційний вузол обліку обладнаний обчислювачем (коректором) з можливістю встановити за результатами місяця фактичне щодобове споживання природного газу, така інформація додатково надається в розрізі газових днів газового місяця (М). Таким чином, об`єм (обсяг) спожитого споживачем природного газу передається Оператором ГРМ в інформаційну платформу Оператора ГТС та використовується постачальником для розрахунку вартості спожитого природного газу. 
Отже, позивач проводить нарахування вартості спожитого споживачем природного газу виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/ спожитого споживачем природного газу, які отримує в процесі доступу до інформаційної платформи оператора ГТС. Вартість природного газу визначається шляхом множення об`ємів природного газу, на ціну природного газу, визначену відповідно до встановленого тарифу.
З 01.10.2021 ціна природного газу, що постачається постачальником «останньої надії» щоденно розраховується за формулою, наведеною в пункті 24 Порядку проведення конкурсу з визначення постачальника «останньої надії», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 № 809 в редакції постанови КМУ № 1102. 
Постановою КМУ № 1102 на період постачання з 1 жовтня по 30 листопада 2021 року встановлено граничний розмір ціни природного газу для бюджетних організацій, яка не може перевищувати 16,8 гривні за 1 куб. метр з урахуванням податку на додану вартість. 
Протягом жовтня-листопада 2021 року розрахована за формулою ціна природного газу перевищувала 16,8 грн. за 1 куб. метр, отже у цей період застосовується гранична ціна в 16,8 грн. за 1 куб. метр. З 01.12.2021 ціна природного газу (з урахуванням ПДВ) відповідно до умов Договору опублікована/оприлюднена на сайті позивача за посиланням https://gas.ua/uk/business/news/pon-archive-price, відповідна роздруківка надана позивачем. Ціна природного газу також підтверджується довідкою позивача.
У позовній заяві позивач вказує, що протягом періоду з 01.11.2021 по 30.11.2021 позивач поставив відповідачу природний газ в на загальну суму 4738,94 грн., направив відповідачу рахунок на його оплату, однак відповідач оплату за переданий товар не здійснив та прострочив виконання зобов`язання. 
На підставі вказаних обставин позивач звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовом у даній справі про стягнення з відповідача 4738,94 грн. основного боргу, 573,87 грн. – пені, 485,32 грн. – 3% річних та 2 717,82 грн. інфляційних втрат.
Спірні правовідносини сторін є господарськими та врегульовані публічним договором постачання природного газу постачальником «останньої надії», який за змістом закріплених у ньому прав та обов`язків сторін є договором поставки.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідач заперечує факт постачання природного газу у спірному періоді позивачем, а також факт отримання актів та рахунку від позивача за спірний період.
Посилається на те, що у спірному періоді відповідачем був укладений договір з іншим постачальником - Товариством з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (третя особа у справі).
Зауважує, що позивач лише 22.11.2021 направив повідомлення відповідачу про начебто початок постачання природного газу. Втім, 10.11.2021 відповідачем була розпочата процедура (скорочена) закупівлі природного газу, та після визнання учасника переможцем процедури закупівлі відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі» укладено 23.11.2021 договір №07-11.83/21-50-Т та додаткову угоду №1 про постачання природного газу з ТОВ «Нафтогаз Трейдинг», ЕІС-код 56Х930000010610Х. 
Відповідач вважає, що в листопаді 2021 року постачання природного газу здійснювалося постачальником ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (згідно з актом №1 приймання-передачі природного газу від 30.11.2021 об`єм споживання природного газу склав 0,20886 тис. куб. м. на загальну суму 3457,48 грн.). Вказує, що оплата за листопад 2021 року була здійснена відповідачем платіжним дорученням №9010 від 14.12.2021 на користь фактичного постачальника природного газу ТОВ «Нафтогаз Трейдинг». 
Слід зазначити, що вказані докази не спростовують того факту, що в період з 03 по 25 листопада 2021 року відповідач отримав природний газ саме від позивача, з огляду на таке.
Згідно з витягом з інформаційної платформи про попередні/остаточні відбори природного газу в період з 01.11.2021 по 30.11.2021 постачальником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (позивачем), споживання по ЕІС-коду відповідача 56XS00011N6LH00N фактично становило 01 та 02 листопада 2021 року – 0,00 куб.м., а з 03 по 25 листопада 2021 року відповідачем спожито обсяг природного газу 282,08 куб.м.
В зазначений період на Інформаційній платформі відсутня інформація щодо постачання природного газу відповідачу ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» (третя особа у справі). Також відсутні докази включення відповідача до Реєстру споживачів ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» у спірний період. Натомість, в матеріалах справи наявні докази включення відповідача саме до Реєстру споживачів позивача у період з 29.10.2021 по 25.11.2021.
Між ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» як постачальником та відповідачем як споживачем укладено договір постачання природного газу від 23.11.2021 №07-1183/21-БО-Т (далі – договір № 07-1183/21-БО-Т). 
Відповідно до умов договору № 07-1183/21-БО-Т він набирає чинності з дати його укладання.
Разом з тим, відповідно до умов пункту 3.2 договору № 07-1183/21-БО-Т постачання природного газу за договором № 07-1183/21-БО-Т здійснюється постачальником виключно за умови включення споживача до Реєстру споживачів постачальника, розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТС. 
Третя особа повідомила суду, що 23.11.2021 подала запит на інформаційній платформі Оператора ГТС щодо зміни постачальника. Цей запит було підтверджено та зареєстровано споживача в реєстрі споживачів постачальника з датою початку постачання газу з 26.11.2021. 
Згідно з письмовими поясненнями третьої особи, які підтверджуються алокацією з платформи щодо остаточних відборів природного газу споживачем, постачання природного газу третьою особою відповідачу відбувалося в період з 26 по 30 листопада 2021 року, а обсяг споживання становив 0,20886 куб.м. Тобто періоди постачання природного газу позивачем та третьою особою є різними та не перетинаються між собою. 
Щодо посилання відповідача на початок опалювального сезону в м. Бердянськ 06.11.2021 суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо мети постачання природного газу постачальником «останньої надії», тому ці зауваження не спростовують підтверджених обсягів постачання природного газу відповідачу в період з 03.11.2021 по 25.11.2021. Помилкове зазначення позивачем періоду постачання природного газу з 01.11.2021 по 30.11.2021 не спростовує доведеного факту постачання позивачем природного газу відповідачу в обсязі 282,08 куб.м. на суму 4738,94 грн., яка пред`явлена до стягнення.
Зауваження відповідача про те, що постачальник «останньої надії» за коротший період (орієнтовно 16– 22 дні) визначив більший обсяг споживання, ніж «Нафтогаз Трейдинг» за решту місяця, є лише припущеннями відповідача, які не спростовують фактичного постачання природного газу позивачем відповідачу, яке підтверджено у встановленому порядку. 
Таким чином, укладений між сторонами публічний типовий договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань та згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами. 
Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Відповідно до пункту 4.4 договору постачальник зобов`язаний надати споживачу рахунок на оплату природного газу за цим договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між постачальником і споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо сторонами це окремо обумовлено). 
Позивач не надав доказів надсилання відповідачу рахунку на оплату у встановлений строк.
Посилання позивача на те, що згідно з пунктом 4.4 договору споживач зобов`язаний оплатити вартість спожитого ним природного газу до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, є неточним, адже наведений пункт договору також визначає, що оплата здійснюється на підставі рахунку, наданого постачальником відповідно до п. 4.3 договору.
За приписами ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Згідно з ч. 3 ст. 74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Позивачем складено акт приймання-передачі природного газу №22674 з коригуючим актом №28384 за листопад 2021 року, відповідно до яких обсяг споживання природного газу відповідачем склав 282,08 куб.м.
На оплату спожитого відповідачем в листопаді 2021 року природного газу в обсязі 282,08 куб.м. на суму 4738,94 грн. з ПДВ позивач виписав відповідачу рахунок № 35413.
Суд зауважує, що акти не містять підпису та печатки відповідача. Відповідач заперечує факт отримання актів та рахунку від позивача, а позивач не надав доказів надсилання відповідачу актів та рахунку за спірний період.
Наявні в матеріалах справи фіскальні чеки та списки відправлень не містять відомостей про те, які документи були з ними відправлені відповідачу.
З вимогою вих. №119/4.1.2-14802-2024 від 21.03.2024 рахунок на оплату також не направлявся (вона не містить таких відомостей, перелік додатків у вимозі не зазначено).
Разом із цим, рахунок на оплату був доданий до позовної заяви.
Доказів оплати спожитого природного газу в сумі 4738,94 грн. на користь позивача відповідач не надав. 
Оплата за листопад 2021 року була здійснена відповідачем платіжним дорученням №9010 від 14.12.2021 на користь іншого постачальника природного газу ТОВ «Нафтогаз Трейдинг» (ідентифікаційний код 42399676), що також зазначено відповідачем у відзиві.
Враховуючи те, що факт споживання природного газу з мереж позивача як постачальника «останньої надії» в період з 03.11.2021 по 25.11.2021 в обсязі 282,08 куб.м. матеріалами справи підтверджений, а позов по суті є матеріально-правовою вимогою позивача до відповідача, доказів оплати спожитого природного газу за спірний період на користь позивача відповідачем не надано, суд задовольнив позовну вимогу про стягнення з відповідача основного боргу за спожитий природний газ у сумі 4738,94 грн.
Відповідно до ст. ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Пунктом 4.5 договору передбачено, що в разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором, він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. 
Також відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Позивач нарахував на суму боргу 4738,94 грн. пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за період з 01.01.2022 по 30.06.2022 в сумі 573,87 грн., а також на підставі ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України нарахував на цю суму боргу за період з 01.01.2022 по 31.05.2025 3% річних у розмірі 485,32 грн. та інфляційні втрати в сумі 2 717,82 грн.
Оскільки позивачем не підтверджено належними доказами факт надсилання відповідачу рахунку на оплату у періоди, за які здійснено нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат, та відповідно, факт прострочення виконання відповідачем зобов`язання у ці періоді, суд відмовив у стягненні з відповідача пені 3% річних та інфляційних втрат у повному обсязі.
Таким чином, позовні вимоги задоволені судом частково.
За розгляд позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у належному розмірі - в сумі 2422,40 грн. платіжною інструкцією №0000028311 від 30.07.2025.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового бору в сумі 2422,40 грн. покладаються на сторони пропорційно задоволених вимог: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1348,01 грн. Решта витрат зі сплати судового збору покладається на позивача.
Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236 - 238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 90, ідентифікаційний код 37834773) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія “Нафтогаз України” (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ідентифікаційний код 40121452) суму 4738,94 грн. (чотири тисячі сімсот тридцять вісім грн. 94 коп.) основного боргу та суму 1348,01 грн. (одна тисяча триста сорок вісім грн. 01 коп.) судового збору. 
В іншій частині позову відмовити.
Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено та підписано 02.01.2026.

Суддя М.В. Мірошниченко