Березівський районний суд Одеської області  
05.01.2026
Справа № 494/2268/25
Провадження № 3/494/1/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.01.2026 р.         м. Березівка
Суддя Березівського районного суду Одеської області Римар І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Березівського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався, за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07.12.1984 року зі змінами та доповненнями (далі - КУпАП), -
ВСТАНОВИВ:
09.10.2025 року до Березівського районного суду Одеської області від Березівського РВП ГУНП в Одеській області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 09.10.2025 року вказана справа передана для розгляду судді Березівського районного суду Одеської області Римар І.А
Суд також вважає зазначити, що у зв`язку з надмірним навантаженням справами, яке виходить за межі фізичної можливості розгляду кожної справи у розумні строки, оскільки у Березівському районному суді Одеської області наразі працює 2 (два) судді (за штатом 4 (чотири)), та які є водночас слідчими суддями, постійним відключенням електроенергії та повітряними тривогами на території Одеської області, тому суд позбавлений можливості проводити розгляд справи в розумні строки визначені КУпАП.
Згідно протоколу серії ЕПР1 №471660 про адміністративне правопорушення від 02.10.2025 року вбачається, що 02.10.2025 р о 19.05 год між с. Раухівка та с. Шевченкове Березівського району Одеської області водій ОСОБА_1 керував т/з ГАЗ 2410 д/н НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки т/з із застосуванням спеціального технічного приладу «Драгер», тест №226. Результат 2,41 пром.. Своїми діями порушив вимоги 2.9а ПДР , за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП. 
В судове засідання на 28.10.2025 р ОСОБА_2 не з`явився, проте надіслав на адресу суду заяву про відкладання слухання справи та надання часу для отримання правової допомоги. Слухання справи відкладено на 27.11.2025 р.
27.11.2025 р слухання справи відкладено на 18.12.2025 р у зв`язку з перебуванням судді Римар І.А на лікарняному.
В судове засідання 18.12.2025 р ОСОБА_1 не з`явився, одночасно від нього надійшла заява в якій просив слухати справу у його відсутності у зв`язку із хворобою його матері. Просив викликати та допитати співробітників поліції, які склали протокол. Також подав письмові заперечення, в яких просив провадження у справі відносно нього закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, оскільки поліцейський взагалі не роз`яснював порядок освідування на стан сп`яніння. Не запропонували проїхати до лікарні. З результатом продуву був не згодний. На підставі вказаного слухання справи відкладено на 26.12.2025 р та винесено постанову про виклик поліцейського Колісніченка А.І
У судовому засіданні 26.12.2025р ОСОБА_1 винним себе не визнавав, та просив викликати поліцейського для надання пояснень. Слухання справи відкладено на 05.01.2026 р у зв`язку з неявкою поліцейського Березівського РВП Колісніченка А.І.
У судовому засіданні 05.01.2026 р ОСОБА_1 також винним себе не визнав, зазначив, що протокол відносно нього складено неправомірно. Пояснив, що алкогольні напої в той день не вживав, він є особою юридично не освідченою та поліцейські взагалі, не пропонували йому проїхати до лікарні для проходження мед огляду на стан сп`яніння, а лише зазначили, що в такому випадку затримують машину.
Поліцейський ОСОБА_3 в судове засідання 05.01.2026 року повторно не з`явився. Причини неявки не повідомив. Будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надсилав.
Суд вважає зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").
Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань». 
За таких обстави, у зв`язку з введенням воєнного стану на території України, з урахуванням відсутності поліцейського, який належним чином двічі викликаний до суду, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами, оскільки подальше перенесення може призвести до затягування справи. 
Заслухавши пояснення особи яка притягається до адміністративної відповідальності, врахувавши відсутність поліцейського, який складав адміністративний протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши та оцінивши докази по справі, переглянувши наданий поліцейськими відеозапис, суд доходить до наступного висновку:
Статтею 245 КУпАП передбачено: «Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.».
Згідно ст. 254 КУпАП «Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності…».
Відповідно до ст. 280 КУпАП «Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи». 
Як встановлено вище та підтверджено матеріалами справи, відносно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол, яким передбачено правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ч.2 статті 251 КУпАП передбачено: «Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу». 
Оскільки, ОСОБА_1 вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення - не визнає, а тому вказані обставини у протоколі є недоведеними та підлягають встановленню (доказуванню) під час розгляду справи.
Водночас, суд враховує, що навіть у разі наявності підпису водія у протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом його вини. Вказане підтверджується практикою ВС, а саме Постановою ВС/КАС № 757/2757/16-а від 22.07.2019 року.
Згідно із ст.8 Конституції України, в Україні діє принцип верховенства права.
Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України: «Кожен має право на справедливий … розгляд його справи …».
Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд поєднуються з положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (№475/97-ВР) та є частиною національного законодавства.
Статтею 252 КУпАП передбачено: «Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю».
Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином, об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП полягає в тому, що порушник має перебувати в стані алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або відмовитись від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння та обов`язково має керувати транспортним засобом.
Відсутність будь-якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
На підтвердження винуватості ОСОБА_1 надано протокол про адміністративне правопорушення від 02.10.2025 р; роздруківка Драгеру, акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; розписка, відеодоказ. 
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №471660 від 02.10.2025 року зазначено, що ОСОБА_1 керував автомобілем ГАЗ 2410 д/н НОМЕР_1 , із ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер», тест №226. Вміст алкоголю за показами приладу склав – 2.41 проміле.
Відповідно до виписаних у ст. ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
За змістом ст. 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення. Тому, відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, обставини та суть адміністративного правопорушення повинні бути чітко викладені в протоколі.
Як зазначалось вище, Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.
Порядок такого огляду та відмови від його проходження передбаченост. 266 КУпАП та підзаконними нормативно-правовими актами.
Так, відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спьяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Порядок проходження огляду особами, які керують транспортними засобами, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, встановлюється вимогами ст. 266КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкції).
При цьому, відповідно до вищевказаної Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є:запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.
Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. п. 2, 3 Розділу ІІ інструкції огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - Поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.
З вищевказаного слідує, що поліцейський зобов`язаний запропонувати водію транспортного засобу пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, провести такий огляд в найближчому закладі охорони здоровя.
Пунктом 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 передбачено, що огляд на стан спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).
За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання.
Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.
Отже, порушення поліцейським Інструкцій та Порядку при здійсненні огляду, направлення на огляд та оформлення його результатів, в тому числі оформлення відмови від проходження огляду - тягне за собою визнання недійсними результату огляду та порушення порядку складення протоколу.
Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Під час дослідження матеріалів справи було досліджено відеозапис на СD диску з місця події з нагрудних камер працівників поліції, який долучено до матеріалів справи. 
Як вбачається з відео 00000020251002190523_0005 час 04:24 на питання поліцейського чи вживали алкогольні напої, на що ОСОБА_1 вказує що ні, хлопці вживали та поліцейський роз`яснює про необхідність продути алкотестер Драгер, оскільки виявив запах алкоголю. 
Після чого поліцейський розмовляє та пропонує пройти продув на місці зупинки за допомогою Драгер, на що останній відмовився та поліцейським запропоновано пройти освідування у медичному закладі на що, ОСОБА_1 погодився та бажав пройти огляд у медичному закладі. 
При цьому, поліцейський вказує, що машина вилучається і їхати на свої машині не можливо. 
Після чого, поліцейський знову запитує чи буде він продувати на місці зупинки Драгер та останній погоджується.
Як вбачається, з цього ж відео 00000020251002190523_0005 час 08:01 працівник поліції надає прилад Драгер та пропонує дути, на що водій погоджується і так робить.
Після показів приладу Драгер, поліцейський не питаючи чи погоджується водій з даними показами та не роз`яснюючи можливість проїхати до медичного закладу для освідування, якщо останній не погоджується з результатами, - фактично 
вказує що прилад показав 2,41 проміль, та він перебуває у алкогольному сп`янінні та відносно нього буде складений протокол за ч.1 ст.130 КУпаП.
Суд звертає увагу, що поліцейський навіть не запитав чи погоджується з даним результатом ОСОБА_1 , та чи не бажає він проїхати до медичного закладу у разі його незгоди з результатами, а одразу фактично вказує, що відносно нього буде складений протокол за ч.1 ст.130 КУпАП. 
Водночас, у протоколі про адміністративне правопорушення від 02.10.2025 року відсутні будь-які дані, що ОСОБА_1 погодився з даним результатом, а навпаки під час судового засідання заперечував проти них та вказував, що йому навіть не було роз`яснено право на оскарження результатів та можливість поїхати до медичного закладу, у зв`язку з незгодою з ними.
При цьому, у матеріалах справи міститься рапорт поліцейського, яким підтверджено про відмову у наданні будь-яких пояснень з цього приводу та вказане також підтверджується на відео, яким останній відмовився надавати пояснення. 
В подальшому, на відео вбачається, як заповнюються матеріали , та поліцейський зазначає, що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, у зв`язку з показами приладу Драгер та зачитує права ст.286 КУпАП.
За відсутності приписів КУпАП щодо підстав для визнання доказів недопустимими, вважаю за необхідне застосовувати норми КПК України, які регулюють подібні за змістом правовідносини (аналогія закону ст. ст. 86 - 87 КПК України).
Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 86 КПК України).
Згідно зі ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
У рішенні в справі «Гефген проти Німеччини» Європейський суд з прав людини для описання доказів, отриманих із порушенням встановленого порядку, сформував доктрину «плодів отруєного дерева», відповідно до якої якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж.
У рішенні у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.
Таким чином, доводи ОСОБА_1 щодо порушення порядку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та застосування спеціальних технічних засобів без погодження з результатами та роз`яснення права йому на проходження у медичному закладі у разі його не згоди є доведеними, оскільки вони не спростовуються матеріалами справи. Будь-якої згоди з показами приладу Драгер, останній не вказав та під час судового засідання про це зазначав, а поліцейські всупереч вимог Інструкції та Порядку взагалі не запропонували чи погоджується з даними показами приладу ОСОБА_1 та можливістю освідування у медичному закладі. 
Суд також враховує під час розгляду справи, рішення Одеського апеляційного суду з аналогічних підстав по справі №494/1235/23 від 15.09.2023 року.
Суд вважає зазначити, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП поліцейський не звільняється від обов`язку дотримуватись відповідного алгоритму дій при проведенні огляду на стан сп`яніння та оформлення його результаті. 
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, та те, що ОСОБА_1 не погоджується із складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення, відсутністю на виклик суду поліцейського для надання пояснень, суд доходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена допустимими та достовірними доказами.
За таких обставин, суд вважає закрити провадження саме на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП, оскільки зважаючи на надані заперечення ОСОБА_1 та ознайомившись з відеозаписом щодо порушення поліцейськими Порядку та Інструкції щодо освідування на стан алкогольного сп`яніння, відсутністю поліцейського під час судового засідання, суд доходить висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КупАП.
Керуючись статтями 40-1, частиною першою статті 130, 247, 283, 284, 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Справу про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною першою статті 130 КУпАП - закрити на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП. 
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду .
У зв`язку з надмірним навантаженням (оскільки у січні 2026 року усі справи,які надходять до Березівського районного суду Одеської області розподіляються лише судді Римар І.А. , суддя Панчишин перебуватиме у щорічній відпустці в січні 2026 року), тому повний текст виготовлено та підписано 09.01.2026 року.

Суддя І.А. Римар