ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

12 січня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/33454/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),
суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М., 
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпро апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.09.2025 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до відповідача Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, просив:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди у збільшеному до 100000 грн розмірі за періоди з 22.06.2023 до 05.07.2023, з 05.07.2023 до 06.07.2023, з 06.07.2023 до 07.08.2023 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду у збільшеному до 100000 грн розмірі за періоди з 22.06.2023 до 05.07.2023, з 05.07.2023 до 06.07.2023, з 06.07.2023 до 07.08.2023 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», з урахуванням виплачених сум.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Під час виконання бойового завдання у зоні ведення бойових дій 23.02.2023 позивач отримав поранення, внаслідок якого перебував на стаціонарному лікуванні та у відпустці за висновком ВЛК. У серпні 2023 року позивач подав рапорт про нарахування та виплату усіх видів грошового забезпечення та додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, з 01.03.2023 до 07.08.2023 з розрахунку 100000 грн на місяць пропорційно дням фактичного перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я після тяжкого поранення, разом із рапортом надав копії усіх підтверджуючих медичних документів. У вересні 2023 року на розрахунковий рахунок позивача від відповідача надійшла додаткова винагорода в таких сумах: 98500 грн, 98500 грн, 98500 грн, 21107,14 грн, 3283,33 грн, усього 319890,47 грн. Позивачу не виплачено додаткову винагороду за періоди з 22.06.2023 до 05.07.2023, з 05.07.2023 до 06.07.2023, з 06.07.2023 до 07.08.2023. Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати йому додаткової винагороди у збільшеному до 100000 грн розмірі за вказані періоди.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.09.2025 року позов - задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» № 168 від 28.02.2022, за періоди його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я з 22.06.2023 до 07.08.2023.
Зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, збільшену до 100000 гривень, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» № 168 від 28.02.2022, за періоди його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я з 22.06.2023 до 07.08.2023, з урахуванням виплачених сум.
Не погодився з рішенням суду першої інстанції відповідач, подав апеляційну скаргу. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Вважає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення порушено норми матеріального та процесуального права. Посилається на те, що згідно наказу командира №192 від 05.09.2023 позивачу виплачено додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розмірі 100000 грн за період лікування після отриманого поранення з 23.02.2023 до 01.06.2023 згідно з наданими позивачем медичними документами: 21107,14 грн - за лютий 2023 року; 98500 грн - за березень 2023 року; 98500 грн - за квітень 2023 року; 98500 грн - за травень 2023 року; 3283,33 грн - за 1 день червня 2023 року. Інших медичних документів від позивача не надходило. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне. 
Судом першої інстанції встановлено, що позивач з травня 2022 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , про що внесено запис до його військового квитка серії НОМЕР_2 , виданого 02.05.2022.
02.08.2023 відповідачем видано довідку № 23/3726 про обставини поранення, отриманого 23.02.2023 солдатом ОСОБА_1 відповідно до якої позивач отримав поранення під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойового завдання в зоні ведення бойових дій.
Внаслідок отриманого поранення позивач перебував на стаціонарному лікуванні:
з 24.02.2023 до 28.02.2023 - у Військово-медичному клінічному центрі Північного регіону (виписка із медичної карти № 2951 від 28.02.2023);
з 28.02.2023 до 27.03.2023 у КП « 1-а міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» (виписка із медичної карти № 1400).
Згідно з довідкою військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_3 від 27.03.2023 № 1434 було проведено медичний огляд ВЛК позивача 27.03.2023. 
У довідці зазначено, що позивач внаслідок отриманого 23.03.2023 тяжкого поранення потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.
У подальшому позивач перебував на стаціонарному лікуванні:
з 25.04.2023 до 17.05.2023 у КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечникова ДОР» (виписка із медичної карти № ЕА4261);
з 17.05.2023 до 01.06.2023 - у КЗ «Дніпропетровський обласний госпіталь ветеранів війни» (виписка із медичної карти № 1854);
з 22.06.2023 до 05.07.2023 у КЗ «Дніпропетровський обласний госпіталь ветеранів війни» (виписка із медичної карти № 2386);
з 05.07.2023 до 06.07.2023 у КНП «Міська клінічна лікарня № 4» Дніпровської міської ради (виписка з медичної карти № 21401);
з 06.07.2023 до 07.08.2023 у КП «Дніпропетровський обласний спеціалізований реабілітаційний центр «Солоний лиман» Дніпропетровської обласної ради (виписка з медичної карти № 2240/518).
Позивач подав відповідачу рапорт від 12.08.2023 про нарахування і виплату йому усіх видів грошового забезпечення та додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, з 01.03.2023 до 07.08.2023 з розрахунку 100000 грн на місяць пропорційно дням фактичного перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я після тяжкого поранення. У переліку доданих до рапорту документів зазначено копії таких документів: довідки № 23/3726 про обставини поранення, довідки ВЛК № 1434, виписок із медичної карти стаціонарного хворого № 2951, № 1400, № ЕА4261, № 1854, № 2386, № 21401, № 2240/518.
05.09.2023 ТВО командира військової частини НОМЕР_1 видано наказ № 192 (з адміністративно-господарської діяльності) «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану», пунктом 3 якого визначено виплатити особовому складу військової частини додаткову винагороду в розмірі до 100000,00 грн військовослужбовцям, які отримали поранення (контузії, травми, каліцтва) відповідно до додатку 3 цього наказу.
У додатку № 3 до наказу № 192 від 05.09.2023 міститься інформація про період безперервного лікування позивача після отримання поранення з 23.02.2023 до 01.06.2023.
Згідно з виданою військовою частиною НОМЕР_1 довідкою № 343 від 24.01.2024 про виплату грошового забезпечення позивача додаткову винагороду було нараховано у 2023 році в таких сумах: лютий 21428,57 грн, березень, квітень, травень по 100000грн, червень 33333,33 грн (перераховано на картковий рахунок з відрахуванням військового збору 1,5% за лютий 21107,14 грн, березень, квітень, травень по 98500грн, червень 3283,33 грн).
Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування йому додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн розмірі за періоди з 22.06.2023 до 05.07.2023, з 05.07.2023 до 06.07.2023, з 06.07.2023 до 07.08.2023 згідно постанови КМУ від 28.02.2022 №168. 
Суд першої інстанції позов задовольнив.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи. 
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Згідно частини 1 статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
У частині 2 статті 9 Закону №2011-XII установлено, що до складу грошового забезпечення входять: 
посадовий оклад, оклад за військовим званням; 
щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); 
одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Згідно з абзацами 1 та 2 частини 4 статті 9 цього Закону грошове забезпечення виплачується в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначений у Порядку №260 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), за змістом пункту 2 розділу І якого грошове забезпечення включає: 
щомісячні основні види грошового забезпечення (посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років); 
щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія); 
одноразові додаткові види грошового забезпечення (винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги).
У пункті 8 розділу І Порядку №260 передбачено, що грошове забезпечення виплачується:
щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий; 
одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України).
Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника).
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
У пункті 1 Постанови №168 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Також пункт 1 Постанови № 168 передбачає, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що встановлена Постановою №168 додаткова винагорода в розмірі 100000 гривень є складовою грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, що виплачується їм на період дії воєнного стану.
Ця додаткова винагорода підлягає виплаті, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил України, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Підтвердженим є факт отримання позивачем 23.02.2023 поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, та перебування позивача з 22.06.2023 до 05.07.2023, з 05.07.2023 до 06.07.2023, з 06.07.2023 до 07.08.2023 на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з отриманим пораненням, яке згідно з довідкою ВЛК військової частини НОМЕР_3 від 27.03.2023 № 1434 кваліфіковано як тяжке.
Отже, умови, передбачені нормами Постанови №168, які необхідні для виплати збільшеної до 100000 грн додаткової винагороди, позивачем дотримані та підтверджуються матеріалами справи.
Постанова № 168 не містить такої обов`язкової умови для виплати додаткової винагороди як безперервність перебування на стаціонарному лікуванні. 
Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), у зв`язку з отриманим раніше пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється у збільшеному розмірі.
Відповідач заперечує щодо нарахування та виплати позивачеві додаткової винагороди в розмірі 100000 грн щомісячно пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні з 22.06.2023 до 07.08.2023, зазначає, що додаткову винагороду виплачено на підставі наданої позивачем медичної документації за період лікування у зв`язку з пораненням з 23.02.2023 до 01.06.2023.
Водночас, відповідач не спростовує тієї обставини, що позивач звертався до командира військової частини НОМЕР_1 з рапортом від 12.08.2023 про нарахування і виплату йому грошового забезпечення та додаткової винагороди, до якого було додано копії медичної документації на підтвердження спірних періодів перебування позивача на стаціонарному лікуванні.
На думку колегії суддів апеляційної інстанції відповідачем не доведено правомірності своїх дій у спірних правовідносинах.
Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» № 168 від 28.02.2022, за періоди його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я з 22.06.2023 до 07.08.2023.
Як наслідок, наявні підстави для зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити позивачу додаткову винагороду, збільшену до 100000 гривень, за вказані періоди, з урахуванням раніше виплачених сум.
Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. 
На думку колегії суддів апеляційної інстанції матеріали справи дають підстави для висновку, шо позивачем доведені обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
При цьому, відповідачем не доведено обставини, на яких ґрунтуються заперечення проти позовних вимог, не доведено правомірність дій/рішень відповідача як суб`єкта владних повноважень.
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову.
Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача та норми законодавства України, що регулюють дані правовідносини, спростовують доводи відповідача. 
Доводи апеляційної скарги щодо суті спору не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.
З огляду на те, що ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 30.10.2025 року відстрочено Військовій частині НОМЕР_1 сплату судового збору в сумі 1288,32 грн (одна тисяча двісті вісімдесят вісім гривень 32 коп.) за подання апеляційної скарги на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.09.2025 року у справі №160/33454/23 до ухвалення судового рішення по суті апеляційної скарги і відкрито апеляційне провадження у справі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в сумі 1288,32 грн. за подання апеляційної скарги на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.09.2025 року у справі №160/33454/23.
Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.09.2025 року – залишити без змін.
Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) на користь спеціального фонду Державного бюджету України суму судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1288,32 грн (одна тисяча двісті вісімдесят вісім гривень 32 коп.).
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 12.01.2026 та в силу ст. 328 КАС України може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова 

суддя Л.А. Божко 

суддя О.М. Лукманова