УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження

11 грудня 2025 року 
м. Київ

справа №260/5652/24
адміністративне провадження № К/990/48305/25  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.

перевіривши  касаційну скаргу ОСОБА_1   
на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2024 року (суддя Гебеш С.А.) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року  (колегія у складі суддів Шевчук С.М., Кухтея Р.В., Носа С.П.)
у справі № 260/5171/24
за позовом     ОСОБА_1 
до  Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях (філія ГСЦ МВС)
про   визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач, скаржник) звернувся до суду з позовом до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях (філія ГСЦ МВС) (далі також - відповідач), в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях щодо не підготовлення та не направлення документів, необхідних для призначення пенсії ОСОБА_1 до уповноваженого структурного підрозділу МВС для направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1;
- зобов`язати відповідача підготувати та направити через уповноважений структурний підрозділ МВС для направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області необхідні документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на пільгових умовах на підставі вимог п. «а» ст.ст. 12, 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1.

Закарпатський окружний адміністративний суд рішенням від 24.10.2024, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2025, відмовив у задоволенні позову.

24.11.2025 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в якій позивач з посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, просить скасувати рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 24.10.2024 та постанову  Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2025, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. 

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.

Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Згідно з пп. 3 і 10 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є: справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг;  інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
При цьому згідно з положеннями ч. 4 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:  1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;  2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;  3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;  4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує: для юридичних осіб - п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;  5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі  Закону України  «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років»;  6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених  частиною першою  статті 266-1  цього Кодексу.

Системний аналіз вищезазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмету доказування, складу учасників та інших обставин, крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.

У цій справі оскаржуються дії Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях щодо відмови у особі у зарахуванні до календарної вислуги років для призначення пенсії пільгової вислуги та видачі довідки про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії за вислугу років на пільговий умовах.
Закарпатський окружний адміністративний суд в ухвалі від 02.09.2024 про відкриття провадження вирішив питання про розгляд цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження.
У такому разі, ухвалені у цій справі судові рішення відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо:  а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;  б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;  в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;  г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
Проте у поданій касаційній скарзі відсутні як такі посилання на існування обставин, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. 

Крім того, Верховний Суд у постанові від 20.12.2023 у справі № 120/3350/23 сформулював висновок у подібних правовідносинах щодо застосування ст.ст. 12, 17, 17-1 Закону № 2262-XII, пп. «а» п. 3 Порядку № 393 у редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119 про те, що:
«  Приписами пункту «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-XII передбачено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 01.01.2020 або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.
До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.
Відповідно до статті 17-1 Закону № 2262-XII порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
редакція Порядку № 393 до внесення змін передбачала зарахування календарної вислуги років на пільгових умовах  для призначення пенсії  за вислугу років за Законом № 2262-ХІІ. Натомість, новою редакцією пункту 3 Порядку № 393 передбачено зарахування останньої тільки  для визначення розміру пенсії. З огляду на це, Суд доходить висновку, що для призначення пенсії за вислугу років за Законом № 2262-ХІІ календарна вислуга років могла бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393 в редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16 лютого 2022 року.
Враховуючи те, що станом на дату звернення позивача (13.02.2023) із заявою до Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо оформлення та подання необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області для призначення пенсії за вислугу років за Законом № 2262-ХІІ діяла нова редакція пункту 3 Порядку № 393, суди першої та апеляційної інстанції дійшли необґрунтованого висновку про наявність підстав для зарахування на пільгових умовах позивачу часу проходження служби у підрозділі Державної прикордонної служби, до вислуги років для призначення пенсій, оскільки такий період враховується тільки для визначення розміру пенсії.».
Вказана правова позиція щодо застосування норм прав у подібних спірних відносинах наведена також й у постановах суду касаційної інстанції від 31.08.2023 у справі № 200/4951/22, від 07.09.2023 у справі № 560/9478/22, від 11.09.2023 у справі № 480/4827/22, від 15.09.2023 у справі № 380/10714/22 та від 18.10.2023 у справі № 360/17/23.
Одночасно Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, переглядаючи справу №520/5695/23 в касаційному порядку, у постанові від 10.12.2024 підтримав правовий висновок, викладений у раніше ухваленій постанові Верховного Суду від 14.11.2023 у справі №600/3836/22-а про те, що до правовідносин, пов`язаних з призначенням пенсії за вислугу років відповідні правові норми, зокрема, Порядку №393 підлягають застосуванню в тій редакції, яка була чинна на момент звернення особи до територіального органу Національної поліції України із заявою про оформлення документів для призначення пенсії за вислугу років.
У зазначеній постанові від 10.12.2024 у справі №520/5695/23 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду сформував такий правовий висновок: призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону №2262-XII особам, які звільнені зі служби в поліції і звернулись із заявою для оформлення та направлення документів до пенсійних органів після 19.02.2022 (набрання чинності Постановою № 119, якою внесені зміни до Порядку №393), здійснюється виходячи з обчислення календарної вислуги років.
Аналогічний правовий висновок наведений у постанові Верховного Суду від 21.01.2025 у справі № 280/7589/23.
Суд апеляційної інстанції переглянув рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 24.10.2024 відповідно до таких висновків Верховного Суду та виходив з того, що позивач був звільнений з посади інспектора патрульної поліції групи патрульної поліції лінійного відділу на ст. Чоп УМВС 03.09.2015. З наказу про звільнення з посади вбачається, що вислуга років позивача на день звільнення становить: 20 років 03 місяці 00 днів - в календарному обчисленні, 23 роки 05 місяців 17 днів - в пільговому вирахуванні. 30.03.2024 позивач звернувся до начальника Головного управління НП в Львівській області із заявою, в якій просив оформити та подати необхідні документи до Головного управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262-ХІІ та Постанови Уряду № 393. Застосовуючи наведені вище правові висновки Верховного Суду до спірних правовідносин, які виникли у цій справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 як особа, яка звернулась до ГУ Нацполіції 30.03.2024, після набрання чинності Постановою № 119, права на призначення пенсії відповідно до Закону № 2262-XII із зарахування вислуги років в пільговому обчисленні не має, у зв`язку з чим відповідач законно відмовив у підготовці та направленні документів, необхідних для призначення пенсії, до органу Пенсійного фонду України.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування норм Порядку №393 у редакції, яка передбачає право позивача на призначення пенсії відповідно до Закону №2262-XII із зарахування вислуги років в пільговому обчисленні.

У свою чергу позивач не наводить переконливих аргументів необхідність відступу від наведених вище висновків Верховного Суду щодо застосування норм права. Посилання ж позивача на обставину ухвалення Шостим апеляційним адміністративним судом постанови від 28.08.2025 у справі № 640/13694/22, якою визнані протиправними та нечинними п. 4, пп. 1 п. 5, п. 6 і 7 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року  №393», є підставою для звернення до суду відповідним позовом, а для перегляду в касаційному порядку судових рішень у справі                        № 260/5652/24.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За викладених обставин ОСОБА_1 слід відмовити у відкритті касаційного провадження.

Керуючись ст.ст. 328, 333, 359 КАС України, Верховний Суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2025 у справі № 260/5652/24.
2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб