Справа № 212/14942/25 
2-о/212/60/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 січня 2026 року м. Кривий Ріг
Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі: головуючого судді Колочко О.В., за участі секретаря судового засідання Савінської А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, за відсутності учасників справи та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувальних технічних засобів, в порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про встановлення факту перебування на утриманні,

В С Т А Н О В И В:

22 грудня 2025 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту її перебування на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час його смерті.
В обґрунтування заяви посилається на те, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 з 1987 року. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер. На час його смерті подружжя мало різні реєстрації місця проживання, проте фактично проживали разом за однією адресою – адресою реєстрації заявника – АДРЕСА_1 . Заявник перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію, середній розмір якої в 2024 році становив 3 857,47 за місяць. Тоді як чоловік заявника отримував пенсію приблизно понад 12 000 грн за місяць, що майже у чотири рази перевищувала дохід заявника. Дохід чоловіка для заявника був постійним та основним джерелом та засобом для існування. В жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до пенсійного органу щодо переходу з пенсії за вислугу років на пенсію по втраті годувальника, проте у цьому їй було відмовлено у зв`язку з ненаданням документів на підтвердження перебування на утриманні померлого годувальника та відомостей про місце проживання з ним за однією адресою, що спонукало її звернутися до суду із цією заявою.
Ухвалою судді від 05 січня 2026 року відкрито провадження в порядку окремого провадження, призначено справу до розгляду на 26 січня 2026 року, витребувано за клопотанням заявник докази.
08 січня 2026 року від представника ГУ ПФУ в Донецькій області Філіпової М.М. надійшли пояснення, у яких зазначено, що ОСОБА_1 , яка перебуває на обліку і отримує пенсію за віком з 08.11.2021, звернулася із заявою про перерахунок пенсії від 01.10.2025, а саме про переведення з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника. Заяву було розглянуто і з 01.10.2025 переведено ОСОБА_1 на пенсію по втраті годувальника. Проте, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області направлено лист від 16.10.2025 щодо перегляду рішення про призначення пенсії по втраті годувальника, оскільки відсутній факт сумісного проживання в зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують факт перебування на утриманні померлого годувальника. За підсумками повторного розгляду заяви ОСОБА_1 ГУ ПФУ в Донецькій області винесено рішення про відмову від 08.12.2025. Крім того, посилаючись на норми закону, зокрема ст. 293, 315, 318 ЦПК України, представник заінтересованої особи зазначає, що встановлення юридичного факту перебування на утриманні чоловіка на день його смерті має юридичне значення, оскільки в подальшому забезпечить заявниці право на призначення пенсії по втраті годувальника. За викладених у поясненні обставин просить прийняти рішення на розсуд суду.
28 січня 2026 року від представника заявника ОСОБА_1 – адвоката Вовка М.В. надійшли пояснення, сформовані в системі «Електронний суд» 26.01.2026, у яких він заперечив проти пояснень представника заінтересованої особи про те, що у заяві про встановлення факту перебування на утриманні присутній спір про право, оскільки в даній справі спір про право відсутній і заява підлягає розгляду в порядку окремого провадження. Підтримав заявлені вимоги, просив їх задовольнити.
Заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, представник заявника у наданих суду письмових поясненнях просив розглянути справу за їх відсутності, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.
Представники заінтересованих осіб ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та ГУ ПФУ в Донецькій області до суду не з`явилися, про час, дату та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, заяв про відкладення або розгляд справи за їх відсутності суду не надавали.
На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 3, 4 ст. 294 ЦПК України суд розглядає справу за відсутності учасників справи, неявка яких не перешкоджає розгляду справи.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку про задоволення заявлених вимог з таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 21 березня 1987 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого Палацом урочистих подій м. Миколаєва 21 березня 1987 року (а.с. 10).
Згідно із копією паспорта ОСОБА_1 зареєстрована з 1989 року за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9).
ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 35-36).
Згідно з копією Акту від 25 вересня 2025 року, підписаного сусідами ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , підписи яких засвідчено Головою правління ОСББ «Рекордна 2» М. Грабовською, ОСОБА_1 проживала за адресою: АДРЕСА_1 разом із своїм чоловіком ОСОБА_2 до моменту його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11).
Згідно з наданою Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області інформацією у вигляді сформованої довідки від 15 січня 2026 року (ОР 912100809385) ОСОБА_2 , що проживав за адресою АДРЕСА_2 , перебував на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, та отримував пенсію за віком, розмір якої визначений за період травня 2019 року – травень 2024 року у загальній сумі 565 629,76 грн, за травень 2024 року – 12 476,02 грн (а.с. 35-36). 
ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області і отримує пенсію за віком, розмір якої визначений за період травня 2019 року – травень 2024 року у загальній сумі 166 800,85 грн, за травень 2024 року – 3968,51 грн, що підтверджується копією довідки № 4294 0928 2725 0269 від 11.12.2025 (а.с. 15).
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 07 травня 2024 року Покровським відділом ДРАЦС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області (а.с. 10 зворотній бік).
Відповідно до копії рішення № о/р НОМЕР_3 від 08.12.2025 ГУ ПФУ в Донецькій області відмовило ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за її заявою від 01.10.2025 через відсутність документів, що підтверджують перебування на утриманні померлого годувальника та відомостей про місце проживання з ним за однією адресою (а.с. 14).
У своєму листі від 26.11.2025 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повідомило ОСОБА_1 про те, що за результатами розгляду її заяви від 01.10.2025 встановлено, що у наданих документах відсутній документ про перебування її на утриманні померлого годувальника ОСОБА_2 та відомостей про місце проживання її разом з годувальником за однією адресою (а.с. 13).
Крім того, у вказаному листі роз`яснено ОСОБА_1 , що у разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. 
Непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.
До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.
Відповідно до пп. 9 п. 2.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 із змінами та доповненнями, до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.
У відповідності до п.2.11 Порядку, за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації) або довідки органів місцевого самоврядування: для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника - довідка про перебування на повному утриманні померлого годувальника чи одержання від померлого годувальника допомоги, яка була постійним і основним джерелом засобів до існування, або про спільне проживання з годувальником на момент його смерті. У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.
Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні.
У постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року по справі № 210/343/19 та від 13 січня 2021 року по справі № 592/17552/18 вказано, що сам по собі факт отримання позивачем пенсії, який забезпечував її прожитковий мінімум, не має правового значення для вирішення справи про встановлення факту перебування на утриманні.
В постановах Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 592/17552/18, від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц, вказано, що якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.
Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.
Таким чином, для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого судам необхідно враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстровану шлюбі з 1987 року, хоча і були зареєстровані за різними адресами, однак проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 до смерті чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому, розмір пенсії померлого ОСОБА_2 в розмірі 12476,02 грн на місяць значно (більше ніж у три рази) перевищував розмір пенсії ОСОБА_1 у сумі 3968,51 грн. на місяць, і був основним та постійним джерелом засобів до існування ОСОБА_1 , яка була непрацездатним членом сім`ї – пенсіонером.
На думку суду, факт отримання одним із подружжя значно більшого розміру доходу (пенсії), ніж інший з подружжя, який є непрацездатним, достатньою мірою підтверджує ті обставини, що постійним і основним джерелом засобів до існування того з подружжя, хто отримує менший дохід, є пенсія іншого з подружжя.
Зі змісту рішення про відмову в перерахунку пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 08.12.2025, вбачається, що право на перерахунок пенсії ОСОБА_1 відсутнє, оскільки відсутній документ, що засвідчує факт спільного проживання з померлим годувальником і перебування у нього на утриманні. 
Пункт 2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» прямо вказує, що у разі неможливості надати документи, які перелічені у ньому, факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.
Вищевказані обставини підтверджують, що встановлення факту перебування заявника на утриманні має юридичне значення для заявника і без встановлення цього факту заявник не зможе реалізувати своє право на призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника. Після встановлення цього факту, заявник має право повторно звернутися до компетентного органу Пенсійного фонду із заявою про перехід на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, додавши до такої заяви рішення суду про встановлення відповідного факту.
Додатково суд звертає увагу на неможливість одержання заявником певних належним чином оформлених документів (довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації), або довідки органів місцевого самоврядування, або довідки про реєстрацію місця проживання разом з годувальником за однією адресою), які посвідчують факт перебування на утриманні, оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були зареєстровані за різними адресами. Вказана обставина також підтверджує те, що встановлення факту перебування на утриманні має юридичне значення для заявника.
З огляду на зазначене, судом встановлено, що заявник постійно проживала зі своїм чоловіком та перебувала на його утриманні, у зв`язку із чим її заява про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. 10, 12, 13, 76, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утриманні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення, а учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду – з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 28 січня 2026 року.

Суддя:           О.  В.  Колочко