ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/3749/25  Номер провадження 22-ц/814/905/26	Головуючий у 1-й інстанції Малицька О. Л.  Доповідач ап. інст. Лобов О. А.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя Лобов О.А.
судді: Дорош А.І., Триголов В.М.
розглянув в порядку письмового провадження без виклику учасників м.Полтави цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 30 вересня 2025 року (час ухвалення судового рішення та дата виготовлення повного тексту судового рішення не зазначені) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

у с т а н о в и в:

У липні 2025 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулось до суду із вказаним позовом, просило стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором № 3186818 від 06.06.2021 в сумі 27 297,50 грн, суму сплаченого судового збору в розмірі 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000 грн.
В обґрунтування позову вказувало, що 06.06.2021 між ОСОБА_1 і ТОВ «Мілоан» укладено кредитний договір № 3186818, згідно з умовами якого відповідачка отримала 6 100 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачці кредит на обумовлену суму, відповідачка, зі свого боку, не виконала умов договору.
29.09.2021 між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №76- МЛ, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором № 3186818 від 06.06.2021, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачкою.
Сума заборгованості відповідачки становить 27 297,50 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 6 100 грн, прострочена заборгованість за сумою відсотків становить 20 587,50 грн, прострочена заборгованість за комісією становить 610 грн.

Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 30 вересня 2025 року позов ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за договором №3186818 від 06.06.2021, яка становить 8 997 гривень 50 копійок.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» 798,44 грн судового збору.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» 2 307,26 грн витрат на правничу допомогу.

В апеляційній скарзі ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд неповно з`ясував обставини справи, зокрема умови укладеного кредитного договору, тому необгрунтовано визнав, що проценти нараховані поза межами строку кредитування.
Загальна сума заборгованості становить 27 297,50 грн, відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №76-МЛ від 19.09.2021 і обрахована первісним кредитором відповідно до умов кредитного договору № 3186818 від 06.06.2021.
Звертається увага, що відповідно до чинного законодавства усі дії позивача є правомірними, оскільки у своєму позові не має наміру стягнути з відповідачки штраф, санкції чи пеню, а лише тіло кредиту, прострочену заборгованість за сумою відсотків та прострочену заборгованість за комісією. Дані вимоги є в межах чинного законодавства і не є порушенням.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах заявлених вимог апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав: 
Відповідно п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення у разі порушення судом першої інстанції норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права. 
З матеріалів справи вбачається, що 06.06.2021 між ТОВ «Мілоан» і ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 3186818, згідно з умовами якого відповідачці надано кредитні кошти в сумі 6100 грн, строком на 30 днів (а.с.7-10).
Договір підписано одноразовим ідентифікатором W95224 (а.с.12 зворот). 
Пунктом 1.2 Договору визначено, що сума (загальний розмір) кредиту становить 6 100 грн.
Кредит надається строком на 30 днів з 06.06.2021, термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 06.07.2021 року (п. 1.3, 1.4 Договору).
Відповідно до п.1.5.1 Договору комісія за надання кредиту становить 610 грн.
Згідно з п.1.5.2. проценти за користування кредитом: 22 87,50 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.
Відповідно до п.2.1. Договору, кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.
Згідно з п.3.3.2. Договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі передбачені цим договором у порядку, строки та терміни передбачені п.п. 1.1.-1.6. та п. 2.4. цього договору.
Відповідно до п.4.2 Кредитного договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець, починаючи з дня, наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п. 1.6 Договору, в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної базової ставки, передбаченої п.1.6 Договору. Обов?язок Позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги Кредитодавця (а.с.11 зворот)
Згідно із пунктом 6.1. договору, цей кредитний договір укладався в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «МІЛОАН» та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.
Укладення ТОВ «Мілоан» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4. договору). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5. договору).
Відповідно до пункту 7.1, цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.
Додатком № 1 до договору є графік платежів, згідно з яким визначено до сплати сума кредиту, проценти за користування кредитом, комісія за надання кредиту (а.с.11).
Згідно із довідкою ТОВ «Мілоан» про ідентифікацію, ОСОБА_1 ідентифікована, як позичальник за укладеним договором, оскільки акцептувала підписавши 06.06.2021 аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора направленого на номер телефону відповідний договір (W95224) (а.с. 12 зворот).
Анкета-заява на кредит № 3186818 від 06.06.2021 містить відомості щодо погодження отримання кредиту відповідачем ОСОБА_1 у ТОВ «Мілоан» (а.с. 13).
Як вбачається з копії платіжного доручення №48057571 від 06.06.2021 ТОВ «Мілоан» на картковий рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_1 зараховано грошові кошти в сумі 6100 грн (а.с. 14).
Як вбачається з відомості ТОВ «Мілоан» про щоденні нарахування та погашення ОСОБА_1 , остання не сплатила жодного разу в рахунок заборгованості( а.с.14 зворот -15)
29.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №76-МЛ, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» за плату, а ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» приймає належні Кредиторові права грошової вимоги до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між Кредитором і Боржниками (портфель Заборгованості).(а.с.16 -23)
Згідно з п.1.2 Договору відступлення прав вимоги №76-МЛ, внаслідок передачі (відступлення) Портфеля Заборгованості за цим Договором, новий Кредитор заміняє Кредитора у Кредитних Договорах, що входять до Портфеля заборгованості та відповідно до вказаних у Реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог Кредитора за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за Кредитними договорами.
Актом прийому-передачі реєстру Боржників від 29.09.2021 за Договором відступлення прав вимоги №76-МЛ від 29.09.2021, ТОВ «Мілоан» передав, а ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» прийняв Реєстр Боржників Кредитора від 29.09.2021, складений за формою згідно із Додатком № 1 до Договору. Кількість боржників: 4297.( а.с.23 зворот)
Відповідно до витягу реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №76-МЛ від 29.09.2021 ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором № 3186818 від 06.06.2021 в сумі 27297,50 грн( а.с.24 зворот).

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що нарахування процентів за кредитом поза межами строку кредитування після 06.07.2021 є безпідставним.

Апеляційний суд, перевіряючи доводи апеляційної скарги, виходить з такого.
Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).
В силу частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Із положень статті 11 Закону України від 3 вересня 2015 року №675-VIII «Про електронну комерцію» слідує, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону №675-VIII).
В силу пункту 6 частини першої статті 3 Закону №675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
У частині першій статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.
Зобов`язання має виконуватися належним чином, у тому числі відповідно до умов договору та вимог закону.
Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.
Зібрані докази вказують на те, що ТОВ «Мілоан» і ОСОБА_1 уклали в електронній формі кредитний договір, який підписаний сторонами електронним підписом. ОСОБА_1 підписала цей договір одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) W95224, направленим ТОВ «Мілоан» на її телефонний номер НОМЕР_2 .
Отже, ТОВ «Мілоан» і ОСОБА_1 у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, зокрема, щодо розміру кредиту, порядку його надання та повернення, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів, підстав сплати комісії, прав і обов`язків сторін, відповідальності за порушення умов договору тощо.
На виконання умов кредитного договору ТОВ «Мілоан» перерахувало грошові кошти (6 100 грн) на картковий рахунок ОСОБА_1 , про що свідчить платіжне доручення №48057571 від 06.06.2021 (а.с.14), яке відповідно до статті 1 Закону України від 30 червня 2021 року №1591-ІХ «Про платіжні послуги» відповідає вимогам платіжного документа.
Суд першої інстанції, виснуючи про незаконність нарахування процентів поза межами строку кредитування, не звернув уваги на умови кредитного договору, зокрема на зміст пункту 2.3. (а.с.7 зворот).
Відповідно до положень п.2.3. кредитного договору сторони погодили, що строк кредитування може бути продовжений (пролонгований) на пільгових чи на стандартних умовах.
Продовження строку кредитування на пільгових умовах відбувається строком на, три, сім і п?ятнадцять днів за умови сплати позичальником комісії і частини заборгованості за кредитом (тілом).
Продовження строку кредитування на стандартних умовах відбувається у разі, якщо після завершення строку кредитування позичальник продовжує користуватися кредитними коштами. Такий строк користування кредитом сторони визначили тривалістю шістдесят днів.
Отже, у пункті 2.3. сторонами погоджено максимальний строк користування кредитом – 60 днів, тобто нарахування процентів за цей період є платою позичальника за правомірне користування кредитними коштами. 
Як убачається із відомості про щоденні нарахування та погашення кредиту, відповідачка не провела жодної оплати в рахунок погашення заборгованості, отже подальше продовження строку мало відбуватися на стандартних умовах, тобто кінцевий строк кредитування (60 днів) сплив 03.09.2021, а не 04.09.2021 як вказано у відомості про щоденні нарахування та погашення кредиту.
За таких обставин слід визнати обгрунтованим нарахування первісним кредитором заборгованості за кредитом у сумі 6 100 грн, по сплаті комісії за надання кредиту у сумі 610 грн, проте розмір нарахованих процентів за обумовлений стронами строк користування кредитом слід визначити за станом на 03.09.2021 у сумі: 6 100 х 1,25% (п.1.5.2 договору) = 76,25 х 30 = 2 287,50 грн, 6 100 х 5% (п.1.6 договору) = 305 х 60 = 18 300 грн, а всього 20 587,50 грн. 
Отже, загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню із відповідачки на користь позивача, становить 6100 + 610 + 20 587,50 = 27 297,50 грн. 
З огляду на наведене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.
Відповідно ст.141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підлягає стягненню судовий збір за подачу позову до суду у розмірі 2 422,40 грн та апеляційної скарги у розмірі 3 633,60 грн, а разом 6 056 грн.
Матеріали справи не містять обґрунтованих заперечень щодо суми витрат на правничу допомогу, відповідно постанови ВС від 13.03.2025 у справі № 275/150/22 суд не має права вирішувати питання про зменшення суми витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи та за відсутності обгрунтованих заперечень, о отже у суду першої інстанції були відсутні підстави для зменшення заявлених позивачем витрат на правничу допомогу. 
Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд 
У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» задовольнити.

Рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 30 вересня 2025 року скасувати.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 3186818 від 06.06.2021 у розмірі 27 297,50 грн, а також 6 056 грн витрат зі сплати судового збору і витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 28 січня 2026 року.

Головуючий суддя О.А.Лобов 

 Судді: А.І.Дорош

 В.М.Триголов