ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
10 грудня 2025 року
м. Київ
 
справа № 589/5051/24
провадження № 61-12718св25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач),
суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю.,  
 
учасники справи:
заявник - ОСОБА_1 , 
заінтересована особа - виконавчий комітет Шосткинської міської ради,
особа, яка подавала апеляційну скаргу, - Військова частина НОМЕР_1 ,
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу  ОСОБА_1 , подану адвокатом Солдаткіним Олександром Сергійовичем, на постанову Сумського апеляційного суду від 23 вересня 2025 року у складі колегії суддів: Криворотенка В. І., Собини О. І., Рунова В. Ю.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст вимог
У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просив призначити його опікуном над недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Свої вимоги обґрунтовував тим, що ОСОБА_2 є сиротою та визнана недієздатною, близьких родичів не має, нею ніхто не опікується. Сусіди та близькі знайомі взяти на себе обов`язки опікуна відмовилися.
Протягом останніх років стан психічного здоров`я ОСОБА_2 значно погіршився, що потребує лікування та допомоги в організації лікування, вирішенні інших законних інтересів недієздатної. Крім того, ОСОБА_2 самостійно не може отримувати пенсію, тому залишилася без змоги купувати харчі, сплачувати комунальні послуги, купувати ліки.
Посилаючись на те, що бажає доглядати за ОСОБА_2 , яку визнано недієздатною, оскільки має для цього відповідні можливості створити необхідні побутові умови, забезпечити її доглядом та лікуванням, заявник просив заяву задовольнити.
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області                                      від 18 листопада 2024 року заяву задоволено. Призначено ОСОБА_1 ,                                      ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном над недієздатною фізичною особою                            ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Задовольняючи заяву про встановлення опіки над недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд першої інстанції виходив із доведеності обставин про необхідність встановлення опіки над нею та відсутності перешкод для призначення відповідно до статті 64 ЦК України її опікуном                 ОСОБА_1 .
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Сумського апеляційного суду від 23 вересня 2025 року за наслідками розгляду апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 , правонаступником якої є Військова частина НОМЕР_2 , ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 18 листопада 2024 року скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.
Враховуючи факт постійної відсутності ОСОБА_1 у м. Шостка за місцем проживання недієздатної ОСОБА_2 у зв`язку з перебуванням на військовій службі в лавах Збройних сил України, відсутність обґрунтованого подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном, апеляційний суд відмовив у задоволенні заяви.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
13 жовтня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Солдаткін О. С. звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.
Підставою касаційного оскарження судового рішення заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме суд застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 27 листопада 2024 року у справі № 341/1526/23, від 08 січня 2024 року у справі                                              № 753/1905/22, від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга аргументована тим, що апеляційний суд неповно дослідив обставини справи, не надав їм належної правової оцінки та дійшов помилкових висновків при вирішенні заяви.
Апеляційний суд безпідставно визнав за військовою частиною право на апеляційне оскарження ухвали про встановлення опіки, яка не є стороною у цій справі, не врахував, що військова частина не має матеріально-правового інтересу у такій категорії справ, помилково ототожнив адміністративний інтерес військової частини у збереженні особового складу з правом на оскарження судових рішень у цивільних справах, не взяв до уваги, що ухвалою суду першої інстанції встановлено необхідність здійснення опіки над недієздатною ОСОБА_2 саме ОСОБА_1 на підставі висновку органу опіки та піклування.
Рішенням суду першої інстанції не вирішувалось питання щодо прав, свобод чи обов`язків військової частини. Призначення опікуна над недієздатною особою регулюється нормами сімейного та цивільного права і стосується виключно забезпечення прав та інтересів недієздатної особи, а не адміністративних інтересів військової частини.
Доводи інших учасників справи
Відзив/заперечення на касаційну скаргу не надходили.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 31 жовтня 2025 року відкрито касаційне провадження у даній справі.
Витребувано з Шосткинського міськрайонного суду Сумської області цивільну справу № 589/5051/24 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - виконавчий комітет Шосткинської міської ради, про призначення опікуна.
Матеріали справи № 589/5051/24 надійшли до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 04 грудня 2025 року справу № 589/5051/24 призначено до судового розгляду.
Обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій
Суди встановили, що рішенням Шосткинського міського суду Сумської області 16 квітня 1996 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано недієздатною.
Згідно з довідкою від 27 березня 2007 року до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (серія АС №029328) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має групу інвалідності ІІ, безтермінова причина інвалідності - інвалідність з дитинства.
Відповідно до рішення виконавчого комітету Шосткинської міської ради народних депутатів від 26 вересня 1996 року № 289 «Про призначення опікунів над недієздатними ОСОБА_2 , ОСОБА_3 » вирішено на підставі рішення Шосткинського та Роменського міських судів Сумської області від 16 квітня 1996 року та 18 серпня 1981 року про визнання недієздатною ОСОБА_2 призначити ОСОБА_4 опікуном над недієздатною ОСОБА_2 , 1978 року народження.
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла, про що 02 вересня 2024 року Шосткинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції складено відповідний актовий запис № 1027.
Згідно з висновком Виконавчого комітету Шосткинської міської ради                                 від 05 листопада 2024 року № 513/01-37 «Про доцільність призначення повноважень опікуна» Орган опіки та піклування Шосткинської міської ради вважав доцільним встановлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,   опікуном над недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Межі та підстави касаційного перегляду 
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу (пункт четвертий частини другої статті 389 ЦПК України). 
Підставою касаційного оскарження оскарженого судового рішення заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме суд застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 27 листопада 2024 року у справі № 341/1526/23, від 08 січня 2024 року у справі                                               № 753/1905/22, від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України) 
Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.
Позиція Верховного Суду 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до статті 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.
Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.
Системно проаналізувавши зміст частини першої статті 60 ЦК України та частини першої статті 300 ЦПК України, можливо дійти висновку, що обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20 травня  2020 року у справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18).
Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.
Положеннями статті 63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.
Відповідно до частини першої статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.
При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.
Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.
Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20).
Верховний Суд зауважує, що подання органу опіки і піклування має рекомендаційний характер та не може бути самостійним засобом захисту порушеного права. Цьому документу може бути надана лише оцінка в сукупності з іншими доказами у справі при вирішенні по суті питання, для якого він був складений.
У справі, яка переглядається, апеляційний суд установив, що у висновку                                від 05 листопада 2024 року Виконавчий комітет Шосткинської міської ради не обґрунтував доцільність призначення саме ОСОБА_1 опікуном над недієздатною ОСОБА_2 , а також не з`ясував, чи склалися між заявником та цією недієздатному особисті приязні взаємини, чи є у неї інші близькі родичі, які могли б виконувати обов`язки опікуна, а також не дослідив та не проаналізував ситуацію про неможливість чи недоцільність опікунства особою, яка перебуває на військовій службі у ЗСУ.
Апеляційний суд, перевіривши подання органу опіки та піклування, та встановивши, що висновок містить виключно перелік поданих на розгляд документів та рішення про доцільність призначення ОСОБА_1 опікуном                              ОСОБА_2 , та не містить мотивів доцільності призначення саме цієї особи опікуном недієздатної та аргументації такого висновку, вважав, що таке подання не повністю відповідає вимогам закону.
Колегія суддів погоджується з таким висновком, оскільки до подання органу опіки та піклування не додано доказів, які б свідчили про те, що орган опіки та  піклування належним чином з дотриманням Правил опіки та піклування перевірив можливість заявника бути опікуном і посилань на наявність таких доказів у поданні немає.
З огляду на викладене, враховуючи відсутність у матеріалах справи належних та допустимих доказів на підтвердження можливості саме ОСОБА_1 здійснювати повноваження опікуна, суд апеляційної інстанції обґрунтовано відмовив у призначенні його опікуном над ОСОБА_2 .
Висновок апеляційного сулу не суперечать висновкам, викладеним Верховним Судом у зазначених у касаційній скарзі постановах.
Доводи касаційної скарги зводяться до необхідності переоцінки доказів і  встановлених на їх підставі обставин, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
Водночас, при скасуванні рішення суду першої інстанції та ухваленні власного рішення, апеляційний суд не врахував таке.
Згідно з частиною другою статті 34 ЦПК України у випадках, встановлених цим Кодексом, цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються колегією у складі одного судді і двох присяжних, які при здійсненні правосуддя користуються всіма правами судді.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (пункт 1 частини другої статті 293 ЦПК України).
У випадках, встановлених пунктами 1, 3, 4, 9, 10 частини другої статті 293 ЦПК України, розгляд справ проводиться судом у складі одного судді і двох присяжних (частина четверта статті 293 ЦПК України).
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (частина третя статті 400 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 15 вересня 2025 року у справі № 727/5306/24 (провадження                                                       № 61-13213сво24) вказано, що «норми процесуального права, які визначають порядок розгляду судом питань про призначення, зміну, звільнення від виконання обов`язків опікуна (частина друга статті 300 ЦПК України), розміщені у главі 2 розділу IV ЦПК України, щодо якої у взаємозв`язку і з положеннями пункту 1 частини другої статті 293 ЦПК України існує безальтернативний припис, передбачений частиною четвертою статті 293 ЦПК України, про розгляд таких справ саме колегіальним складом суду (один суддя і двоє присяжних), та не передбачено диференційованого підходу щодо формулювання складу суду залежно від специфіки питання, яке є предметом судового розгляду відповідно до статті 300 ЦПК України. Таке тлумачення змісту частини другої статті 300 ЦПК України та пункту 1 частини другої статті 293 ЦПК України з огляду на специфіку спірних правовідносин та їх соціальну важливість відповідає принципам справедливості, розумності та узгоджується з положеннями Конвенції, зокрема пунктом 1 статті 6. Тому до вимог про встановлення опіки і призначення опікуна, як і про його заміну чи звільнення, що вирішуються після вирішення вимоги про визнання фізичної особи недієздатною в іншому судовому процесі, має застосовуватися правило визначення складу суду, передбачене у пункті 1 частини другої статті 293 ЦПК України щодо вимоги про визнання фізичної особи недієздатною;
вимоги про встановлення опіки, призначення опікуна чи співопікуна, заміни опікуна або співопікуна чи звільнення від повноважень опікуна, які вирішуються після вирішення вимоги про визнання фізичної особи недієздатною в іншому судовому процесі, підлягають розгляду судом першої інстанції у складі одного судді і двох присяжних».
У справі, що переглядається, за наслідками розгляду заяви про призначення опікуном, Шосткинський міськрайонний суд Сумської області 18 листопада 2024 року ухвалив судове рішення одноособово, у складі одного судді (без двох присяжних).
З урахуванням висновків, зроблених у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 15 вересня 2025 року у справі  № 727/5306/24 (провадження № 61-13213сво24), судовий розгляд цієї справив суді першої інстанції повинен здійснюватися судом у складі судді та двох присяжних. 
Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто неповноважним складом суду.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове, мав зазначити й про те, що справу розглянуто неповноважним складом суду, що, у свою чергу, є обов`язковою підставною  скасування цього рішення та ухвалення власного судового рішення.
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у позові відповідно до пунктів  1, 4 частини першої статті 376 ЦПК України, апеляційний суд не зазначив, при цьому мотиви щодо обов`язкової підстави для скасування рішення суду першої інстанції, тому оскаржувана постанова підлягає зміні в частині мотивів відмови.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Згідно з частинами першою та четвертою статті 412 ЦПК України суд змінює рішення, якщо воно переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.
Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Враховуючи, що апеляційний суд дійшов правильного по суті висновку про відмову у задоволенні заяви, проте допустив помилку при мотивуванні судового рішення, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про часткове задоволення касаційної скарги, зміну  постанови апеляційного суду й викладення її мотивувальної частини у редакції цієї постанови. 
Щодо судових витрат
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки Верховний Суд змінює оскаржуване судове рішення, але виключно у частині мотивів його прийняття, то новий розподіл судових витрат не здійснюється. 
Керуючись статтями 400, 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, 
 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Солдаткіним Олександром Сергійовичем, задовольнити частково.
Постанову Сумського апеляційного суду від 23 вересня 2025 року змінити у мотивувальній частині з урахуванням мотивів, викладених у цій постанові.
У решті постанову Сумського апеляційного суду від 23 вересня 2025 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення і оскарженню не підлягає.
Головуючий	М. Є. Червинська  	
Судді:	А. Ю. Зайцев  	
 	Є. В. Коротенко  	
 	В. М. Коротун   	
 	М. Ю. Тітов