ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 р. 	Справа № 520/12731/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: Любчич Л.В. ,  Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2025, головуючий суддя І інстанції: Заічко О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022  по справі №520/12731/25
за позовом  ОСОБА_1  
до  ІНФОРМАЦІЯ_1   
треті особи  ІНФОРМАЦІЯ_2 ,    ІНФОРМАЦІЯ_3 
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , треті особи: ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 ЄДРПОУ: НОМЕР_1 щодо невнесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виключення з військового обліку військовозобов`язаних ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до інформації, яка міститься у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 21.05.2019;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 ЄДРПОУ: НОМЕР_1 , внести відомості про виключення з військового обліку військовозобов`язаних ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, відповідно до інформації, яка міститься у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 21.05.2019;
- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 судові витрати;
- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2025 адміністративний позов залишено без задоволення.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2025 та ухвалити постанову, якою задовольнити позов у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що 09.10.2024 позивач звернувся із заявою про внесення відомостей до ЄДРПВР «Оберіг» до ТЦК за місце своєї реєстрації - до ІНФОРМАЦІЯ_6 . У поданій заяві, яка була надіслана засобами поштового зв`язку, позивач просив виключити його з військового обліку за станом здоров`я у відповідності до тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 21.05.2019. До вказаної заяви було додано копії: паспорту позивача, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 , скрін-копія сторінки електронного кабінету військовозобов`язаного з додатку «Резерв+», пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 , довідки МСЕК №147823; виписки з амбулаторної картки позивача, посвідчення № НОМЕР_4 . Вказану заяву направлено до ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що свідчить поштова експрес-накладна №5800217280529 від 09.10.2024. Також, 12.11.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_6 було направлено адвокатський запит представником позивача - адвокатом Ювченком А.В., в якому представник просив надати інформацію щодо результатів розгляду заяви позивача від 09.10.2024 щодо внесення відомостей до ЄДРПВР «Оберіг» та прийнятого рішення за результатом розгляду зазначеної заяви позивача. Адвокатський запит направлено до ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що свідчить потова експерс-накладна №5800217325905 від 13.11.2024. У зв`язку із відсутністю відповіді від ІНФОРМАЦІЯ_6 на заяву позивача та адвокатський запит представника, 18.11.2024 та 04.02.2025, представник позивача звертався до Міністерства оборони України зі скаргами на бездіяльність відповідача щодо невнесення відповідачем до ЄДРПВР «Оберіг» відомостей щодо виключення з військового обліку позивача. З аналогічною скаргою, 18.11.2024 представник позивача звертався і до відповідача. Відповідач у свою чергу жодної відповіді на скаргу представника позивача не надав. У відповідь на скарги до Міністертсва оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_7 надав два повідомлення - від 06.12.2024 та 18.02.2025, в яких зазначив про те, що позивач взагалі не перебуває на обліку в жодному ТЦК та відомості щодо виключення з військового обліку позивача у ІНФОРМАЦІЯ_8 відсутні. Також зазначає, що суд першої інстанції, дійшов до висновків, що позивача було взято на військовий облік автоматично в рамках експериментального проекту з автоматичної верифікації та перевірки відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів № 932. При цьому, стверджує, що суд не звернув увагу про відсутність відомостей щодо взяття на облік позивача будь-яким ТЦК в Міністерстві оборони України. Апелянт звертає увагу суддів, що станом на день подання позовної заяви, відповіді на заяву позивача від 09.10.2024 щодо внесення відомостей до ЄДРПВР «Оберіг» та на адвокатський запит представника позивача від 12.11.2024, не надходили, відомості про виключення з військового обліку позивача до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг», внесені не були. Таким чином, позивач та його представник не погоджуються з протиправною бездіяльністю ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо невнесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про виключення позивача з військового обліку, оскільки.
Відзив на апеляційну скаргу від відповідача не надходив. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 21.05.2019, виданого ІНФОРМАЦІЯ_9 (на теперішній час – ІНФОРМАЦІЯ_10 ) виключений з військового обліку за станом здоров`я.
Позивачу була встановлена третя група інвалідності, що підтверджується довідкою МСЕК №147823, інвалідність встановлена на строк до 01.04.1998 рік.
При перевірці військово-облікових документів позивачем з`ясовано, що згідно інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів він рахується таким, який перебуває на військовому обліку та в реєстрі відсутня інформація про його непридатність до проходження військової служби та відмітка про виключення з військового обліку.
09.10.2024 позивач звернувся із заявою про внесення відомостей до ЄДРПВР «Оберіг» до ТЦК за місце своєї реєстрації – до ІНФОРМАЦІЯ_6 . У поданій заяві, яка була надіслана засобами поштового зв`язку, позивач просив виключити його з військового обліку за станом здоров`я у відповідності до тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 21.05.2019. До вказаної заяви було додано копії: паспорту позивача, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 , скрін-копія сторінки електронного кабінету військовозобов`язаного з додатку «Резерв+», пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 , довідки МСЕК №147823; виписки з амбулаторної картки позивача, посвідчення № НОМЕР_4 .
Вказану заяву направлено до ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що свідчить поштова експрес-накладна №5800217280529 від 09.10.2024. При цьому, суд зауважує, що доказів отримання відповідачем вказаної заяви з додатками матеріали справи не містять. Згідно поштової експрес-накладно №5800217280529 зазначено: даті про відправлення за даним номером відсутні, тому що не зареєстровані в системі.
Отже, підпису, відповідальної особи, ІНФОРМАЦІЯ_6 про отримання вказаної заяви матеріали справи не містять, отже не є доказом того, що вказана заява отримана адресатом.
12.11.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_6 було направлено адвокатський запит представником позивача, в якому представник просив надати інформацію щодо результатів розгляду заяви позивача від 09.10.2024 щодо внесення відомостей до ЄДРПВР «Оберіг» та прийнятого рішення за результатом розгляду зазначеної заяви позивача.
У зв`язку із відсутністю відповіді від ІНФОРМАЦІЯ_6 на заяву позивача та адвокатський запит представника, 18.11.2024 та 04.02.2025, представник позивача звертався до Міністерства оборони України зі скаргами на бездіяльність відповідача щодо невнесення відповідачем до ЄДРПВР «Оберіг» відомостей щодо виключення з військового обліку позивача. З аналогічною скаргою, 18.11.2024 представник позивача звертався і до відповідача.
Відповідач відповіді на скаргу представника позивача не надав. У відповідь на скарги до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_7 надав два повідомлення – від 06.12.2024 та 18.02.2025, в яких зазначив про те, що позивач не перебуває на обліку в жодному ТЦК та відомості щодо виключення з військового обліку позивача у ІНФОРМАЦІЯ_6 відсутні. Запропоновано позивачу з оригіналами визначених документів особисто прибути 09.12.2024 о 9-00 до ІНФОРМАЦІЯ_11 для вирішення питання по суті звернення.
Позивач зазначає, що відповідач діяв протиправно та не вжив заходів щодо актуалізації даних щодо позивача в частині виключення його з військового обліку, що стало підставою для звернення до суду з позовом.
Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу була встановлена третя група інвалідності, що підтверджується довідкою МСЕК №147823, інвалідність встановлена на строк до 01.04.1998 рік. При цьому, доказів того, що позивач пройшов повторне медичне пересвідчення та має безтермінову встановлену групу інвалідності до суду не надано, вказані документи не надавались і відповідачу.
Колегія суддів прийшла до висновку, що підстави та мотиви прийнятого судом першої інстанції рішення підлягають зміні, з огляду на наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).
Так, звертаючись до суду з позовними вимогами, позивач вважав, що належним відповідачем у справі є ІНФОРМАЦІЯ_5 , оскільки відповідно до тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 , 21.05.2019 позивача виключено з військового обліку військовозобов`язаних за станом здоров`я на підставі пп.3 п.6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», тієї ж дати позивача знято з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_9 (нині ІНФОРМАЦІЯ_5 ).
Разом з тим, судом апеляційної інстанції встановлено, що в поясненнях наданих суду першої інстанції, ІНФОРМАЦІЯ_3 зазначив, що згідно даних облікової картки, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_12 (а.с.68).
Крім того, згідно даних облікової картки « ОСОБА_1 » зазначено, зокрема, наступну інформацію: «в графі дата» - 05.05.2025, «в графі дія» - автоматичне взяття на облік на основі відомостей з ЄДДР згідно ПКМУ №932 (зміни від 01.04.25), ІНФОРМАЦІЯ_13 , «в графі військкомат» - ІНФОРМАЦІЯ_13 (а.с. 98,99).
Водночас, з витягу «Резерв+» долученого позивачем до позовної заяви, судом апеляційної інстанції встановлено, що «в графі ТЦК та СП» зазначено ІНФОРМАЦІЯ_13 (а.с. 53).
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Порядок № 1487).
Відповідно до пункту 2 Порядку № 1487, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо:
фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками;
здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами;
подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 1487, військовий облік ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - інші військові формування) особовим складом у мирний час та в особливий період. Для забезпечення військового обліку громадян України використовується Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який призначений для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до пункту 6 Порядку № 1487, військовий облік поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, з урахуванням обсягу та деталізації - на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.
Персонально-якісний військовий облік передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного військового обліку покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, органи СБУ, відповідні підрозділи розвідувальних органів.
Персонально-первинний військовий облік передбачає облік відомостей стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання у відповідній адміністративно-територіальній одиниці. У селах та селищах, а також у містах ведення такого обліку покладається на виконавчі органи сільських, селищних, міських рад.
Персональний військовий облік передбачає облік відомостей щодо таких осіб за місцем їх роботи (служби) або навчання та покладається на керівників державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій.
Відповідно до пункту 20 Порядку № 1487, військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів.
Для внесення запису/актуалізації даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ними надаються персональні дані відповідно до вимог Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.08.2024 № 932 затверджено Порядок реалізації експериментального проекту з автоматичної верифікації та перевірки відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Порядок № 932).
Відповідно до пункту 1 Порядку № 932, цей Порядок визначає:
механізм реалізації експериментального проекту з автоматичної верифікації та перевірки відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - експериментальний проект) шляхом електронної інформаційної взаємодії між національними електронними інформаційними ресурсами у цілях національної безпеки та оборони України;
порядок формування переліку громадян України чоловічої статі віком від 16 до 60 років, персональні дані яких підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
механізм взяття на військовий облік громадян України чоловічої статі віком від 16 років, яким у рік взяття на військовий облік виповнюється 17 років, до 25 років, зокрема тих, які перебувають за межами України, без проходження медичного огляду;
механізм внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про громадян України чоловічої статі віком від 17 до 25 років, які не перебувають на військовому обліку (для їх взяття на військовий облік без проходження медичного огляду) та які перебувають в Україні і звернулися за оформленням (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміном паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, а також громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, які перебувають за межами України і звернулися до відокремленого підрозділу державного підприємства, що належить до сфери управління ДМС, який розміщений за межами України (далі - відокремлений підрозділ), за оформленням (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміном, отриманням паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон;
механізм перевірки дійсності військово-облікових документів громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, які перебувають за межами України і звернулися за оформленням (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміном, отриманням паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон до відокремленого підрозділу.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 932, метою експериментального проекту є оптимізація та верифікація відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів шляхом обміну інформацією в цілях національної безпеки та оборони України.
За правилами пункту 5 Порядку № 932, внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів і взяття на військовий облік громадян України чоловічої статі віком від 16 років, яким у рік взяття на військовий облік виповнюється 17 років, до 25 років, зокрема тих, які перебувають за межами України, здійснюється шляхом електронної інформаційної взаємодії Єдиного державного демографічного реєстру, відомчої інформаційної системи ДМС, інших інформаційних систем, реєстрів та баз (банків) даних відповідно достатті 14 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів та Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів засобами системи електронної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів Трембіта.
Відповідно до пункту 7 Порядку № 932, взяття на військовий облік громадян України чоловічої статі віком від 16 років, яким у рік взяття на військовий облік виповнюється 17 років, до 25 років здійснюється відповідальними посадовими особами територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки за зареєстрованим/задекларованим їх місцем проживання. Взяття на військовий облік громадян України, у яких відсутнє зареєстроване/задеклароване місце проживання, здійснюється визначеними Генеральним штабом Збройних Сил територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.
З матеріалів справи слідує, що взяття на облік ОСОБА_1 здійснено автоматично та у відповідності до Порядку реалізації експериментального проекту з автоматичної верифікації та перевірки відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів № 932.
16 травня 2024 року Кабінетом Міністрів України затверджено постанову №559, якою затверджено Порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі – Порядок №559).
Абзацом 1 пункту 3 Порядку №559 встановлено, що відомості, зазначені у військово-обліковому документі громадянина України, який перебуває або був виключений з військового обліку Збройних Сил, СБУ, розвідувального органу, повинні відповідати відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до пункту 4 Порядку №559 у разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України для внесення відповідних змін: у паперовій формі - повинен звернутися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку; в електронній формі - повинен скористатися засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста для звернення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку.
Таким чином, взяття позивача на облік здійснено автоматично та без будь-якого втручання в цей процес відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Отже, ІНФОРМАЦІЯ_5 не є особою, відповідальною за правильність відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України, оскільки такими повноваженнями щодо позивача наділений - ІНФОРМАЦІЯ_13 , вимоги до якого у межах цього спору не заявлялися, що виключає можливість стверджувати про вчинення ІНФОРМАЦІЯ_10 протиправної бездіяльності щодо невнесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виключення з військового обліку військовозобов`язаного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до інформації, яка міститься у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 21.05.2019.
Указані обставини були залишені поза увагою суду першої інстанції попри те, що у поясненнях ІНФОРМАЦІЯ_11 наголошував на особливостях правового регулювання та, що згідно даних облікової картки, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_12 (а.с.68), а суд першої інстанції не залучив у якості другого відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_11 .
Відповідно до правових висновків Верховного Суду у постанові від 19.08.2020 у справі № 826/4741/16 встановлення факту наявності порушення права, свободи чи інтересу особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковим під час судового розгляду.
У постанові від 21.09.2022 у справі № 120/5485/21-а Верховний Суд дійшов висновку, що належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом.
Тобто, позивачем заявлено позов до неналежного відповідача.
У контексті наведеного колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. Заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі й за клопотанням самого відповідача, або навіть за ініціативою суду.
Однак, під час розгляду справи суд першої інстанції, не надавши належної оцінки доводам ІНФОРМАЦІЯ_11 щодо органу на військовому обліку якого перебуває ОСОБА_1 , вирішив спір у цій справі без залучення другого відповідача, що мало своїм наслідком порушення норм процесуального законодавства.
Згідно ч. 3 ст. 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.
За привалами ч. 7 ст. 48 КАС України заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.
Викладене, у свою чергу, свідчить, що заміна первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем належить до повноважень суду першої інстанції. Іншого процесуальним законодавством не передбачено. Відтак, суд апеляційної інстанції на стадії апеляційного перегляду оскаржуваного рішення, як було підкреслено вище, позбавлений можливості виправити наведену помилку, а тому доходить висновку про необхідність відмови у задоволенні позову з підстав, що він заявлений до неналежного відповідача.
При цьому, судова колегія вважає за необхідне наголосити на тому, що відмова у задоволенні адміністративного позову, заявленого до неналежного відповідача, враховуючи неможливість його заміни на стадії перегляду судового рішення в апеляційному порядку, не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду з тим самим позовом, проте, вже до належного відповідача.
Аналогічний за змістом правовий висновок міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 18.09.2020 у справі № 813/791/17, від 19.04.2022 у справі №№400/3989/19.
Зокрема, залучення такої особи на стадії апеляційного розгляду справи позбавило би залученого відповідача можливості користуватися своїми процесуальними правами, гарантованими КАС України в суді першої інстанції, що є порушенням принципу рівності сторін.
Така правова позиція щодо застосування норм процесуального права зокрема була висловлена Верховним Судом у постанов від 09.07.2020 у справі № 2040/5355/18 та 19.04.2022 у справі №400/3989/19.
Крім того, колегія суддів зауважує, що позовні вимоги заявляє позивач, водночас адміністративний суд може, якщо вважатиме за потрібне, застосувати інший, аніж той, який зазначив позивач, спосіб захисту його прав та інтересів, який не суперечитиме закону і забезпечуватиме їхній ефективний захист. 
Тож результативним обраний спосіб захисту порушеного права (у контексті цього спору) буде тоді, коли існуватиме взаємозв`язок між порушенням (суб`єктивного права особи) та (дозволеним, прийнятним) способом його захисту, водночас останній сприятиме вичерпному його поновленню. Однією з умов для досягнення такого результату є визначення належного відповідача/відповідачів за позовом, адже від цього значною мірою теж залежить та ж таки ефективність захисту порушеного права (втілена у процедурі виконання судового рішення).
З огляду на викладене, враховуючи предмет даного позову, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, в порушення вказаних вимог процесуального закону, вирішуючи спір про визнання протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , не встановив належності відповідача у справі та не вирішив питання про залучення до участі у справі належного відповідача чи співвідповідача.
Однак, в силу наведених вище приписів процесуального законодавства, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості в межах наданих йому КАС України процесуальних повноважень виправити вказаний процесуальний недолік суду першої інстанції та здійснити заміну первинного відповідача належним відповідачем. Також в силу приписів статті 315 КАС України суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями направляти справу на новий розгляд, у разі виявлення порушень норм процесуального права, які є безумовною підставою до скасування судового рішення.
В той же час, суд апеляційної інстанції, зважаючи на вимоги частини сьомої статті 48 КАС України, позбавлений можливості здійснити заміну неналежного відповідача.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне змінити мотиви та підстави прийнятого судом першої інстанції рішення про відмову у задоволенні позовних вимог та відмовити в задоволенні позову з підстав заявлених вимог до неналежного відповідача.
Колегія суддів зауважує, що відмова у задоволенні адміністративного позову, заявленого до неналежного відповідача, враховуючи неможливість його заміни на стадії перегляду судового рішення в апеляційному порядку, не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду з тим самим позовом, проте, вже до належного відповідача.
Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного, викладеною у постанові від 28 листопада 2019 року у справі №826/12172/18.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 308, 310, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2025 по справі №520/12731/25 - змінити в частині мотивів та підстав відмови у задоволенні позовних вимог. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		О.А. Спаскін 	
Судді	   	Л.В. Любчич    О.В. Присяжнюк