ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" лютого 2026 р. Справа № 907/780/23

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:
Головуючого (судді-доповідача) Якімець Г.Г.,
Суддів: Бойко С.М., Бонк Т.Б.,
за участю секретаря судового засідання Кришталь М.Б.,

та представників:
від позивача (скаржника) – Нестерова І.Г. (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду)
від відповідача – не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” від 12 листопада 2025 року
на додаткове рішення Господарського суду Закарпатської області від 22 жовтня 2025 року, суддя Андрейчук Л.В. 
у справі № 907/780/23
за позовом Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго”, м. Київ
до відповідача Приватного акціонерного товариства “Закарпаттяобленерго”, с. Оноківці, Закарпатська область
про стягнення 218 706 702,68 грн (з урахуванням збільшення позовних вимог)

встановив:
Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» звернулося до Господарського суду Закарпатської області з позовом до відповідача – Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» про стягнення 161 257 580,33 грн, з яких: 
135 668 992,81 грн - основний борг;
20 472 877,62 грн – пеня;
3 415 823,87 грн – інфляційні втрати; 
1 699 886,03 грн – 3% річних.
В процесі розгляду справи позивач збільшив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача:
187 763 784,26 грн – основного боргу;
25 420 550,50 грн – пені;
3 415 823,87 грн – інфляційних втрат;
2 106 544,05 грн – 3% річних.
Заява позивача про збільшення позовних вимог прийнята судом до розгляду та суд вирішував спір з врахуванням такої.
Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 29 січня 2025 року у справі № 907/780/23 позовні вимоги ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» задоволено частково: присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 5 115 709,09 грн, у тому числі:
3 415 823,87 грн – інфляційних втрат;
1 699 886,03 грн – 3% річних.
В частині позовних вимог про стягнення 187 763 784,26 грн - основного боргу провадження у справі закрито, у зв`язку зі сплатою відповідачем вказаного боргу в процесі розгляду справи.
Позовні вимоги в частині стягнення 25 420 550,50 грн - пені судом залишено без розгляду за заявою позивача.
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 08 липня 2025 року у справі № 907/780/23 апеляційну скаргу ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ПрАТ «Закарпаттяобленерго» задоволено частково: рішення Господарського суду Закарпатської області від 29.01.2025 у справі № 907/780/23 скасовано в частині стягнення 3 415 823,87 грн - інфляційних втрат та 1 699 886,03 грн - 3% річних, присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача: 
929 665,78 грн - інфляційних втрат;
260 908,77 грн - 3% річних.
В решті рішення Господарського суду Закарпатської області від 29.01.2025 у справі № 907/780/23 залишено без змін.
Відповідач звернувся до місцевого господарського суду із заявою про стягнення з позивача на його користь 200 000 грн – витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи в суді першої інстанції.
Додатковим рішенням Господарського суду Закарпатської області від 22 жовтня 2025 року у справі № 907/780/23 (з урахуванням ухвали Господарського суду Закарпатської області від 28 жовтня 2025 року про виправлення описки) заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково. Присуджено до стягнення з позивача на користь відповідача витрати на оплату професійної правничої (правової) допомоги в розмірі 100 000 грн. В задоволенні решти вимог заяви відмовлено.
Так, суд першої інстанції, проаналізувавши подані відповідачем докази в обґрунтування понесених витрат на правничу допомогу, звернув увагу, що суд розподіляє витрати на правничу допомогу, понесені заявником, однак у звіті представником відповідача зазначено про вивчення та аналіз наданої клієнтом інформації та матеріалів, в яких зафіксовано взаємовідносини між ПрАТ «Закарпаттяобленерго» та НЕК «Укренерго», формування позиції клієнта у справі, визначення норм матеріального права, якими регулюються спірні правовідносини та визначення норм матеріального та процесуального права для підготовки відзиву на позовну заяву НЕК «Укренерго» та здійснення всіх необхідних дій в інтересах клієнта щодо відмови у задоволенні позовної заяви НЕК «Укренерго», відтак, дійшов висновку, що вказані послуги правничої допомоги не можуть бути враховані як витрати, понесені в суді.
Водночас суд, взявши до уваги спірні правовідносини, рівень складності справи, обсяг підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для вирішення спору, врахувавши заперечення позивача на клопотання (заяву) про ухвалення додаткового рішення щодо того, що відповідач в обґрунтуванні заяви посилається на п.3 ч.4 ст.128 ГПК України, при цьому, не зазначає які саме вимоги задоволені та у якому розмірі, а також те, що відповідачем не надано розрахунку конкретної суми стягнення та достатніх і належних доказів на підтвердження витрат на професійну правову допомогу, дійшов висновку, що заявлений представником відповідача до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката може бути зменшено для досягнення принципу співмірності із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та часом, витраченим на їх виконання. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відшкодування відповідачу за рахунок позивача витрати на правову допомогу в розмірі 100 000 грн, а решту суми судових витрат відповідача залишити за ним.
Не погоджуючись з додатковим рішенням місцевого господарського суду, позивач – Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» звернулося до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Закарпатської області від 22 жовтня 2025 року у справі № 907/780/23 та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Зокрема, зазначає, що фактично судом першої інстанції відмовлено позивачу у позовних вимогах
лише у стягнені інфляційних втрат у розмірі 406 658,02 грн, в той час як лише першочергова сума основної заборгованості становила 135 668 992,81 грн, тобто, відповідач укладаючи договір на правову допомогу оцінював спір не на суму позовних вимог 5 522 367,92 грн. Відтак, позивач вважає, що при визначенні правильної пропорції задоволених позовних вимог, витрати по справі № 907/780/23 складають 4 614,10 грн, в той час як судом відшкодовано за рахунок позивача 100 000 грн – витрат.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив оскаржуване додаткове рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача – без задоволення. Зокрема, зазначає, що станом на момент винесення основного рішення суду першої інстанції від 29 січня 2025 року у цій справі позивач стягував з відповідача суму у розмірі 5 522 367,92 грн, поряд тим, апеляційним судом, яким скасовано рішення в частині, присуджено до стягнення 1 190 574,55 грн, відтак, відповідач вважає, що саме із цих сум слід вираховувати пропорцію щодо визначення розміру витрат (78,440868% - відмовлених вимог, тобто 156 881,74 грн – витрат). Щодо вимог позивача, з приводу яких судом було закрито провадження у цій справі, зокрема, щодо суми основної заборгованості у розмірі 135 668 992, 81 грн., яка першочергово була серед позовних вимог позивача, відповідач зазначає, що в частині вказаної вимоги спір не було вирішено по суті, а відтак, вказана сума не підлягає до врахування судом при розподілі понесених сторонами судових витрат в рамках господарської справи № 907/780/23. Водночас, звертає увагу, що представник відповідача здійснював захист прав та законних інтересів відповідача, як на момент коли розмір суми, що стягувалась у даній справі був більшим за суму 135 668 992, 81 грн, так і на момент коли розмір суми, яка стягувалась становив 5 522 367,92 грн; при цьому, розмір суми, яка стягується з відповідача у даній справі в той чи інший момент часу не впливає на порядок обчислення гонорару у даній справі. Також наголошує, що стягнута з позивача додатковим рішенням від 22.10.2025 р. сума витрат на правову допомогу у розмірі 100 000 грн є незначною відносно складності даної справи та не підлягає зменшенню.

Судове засідання з розгляду апеляційної скарги проводилося в режимі відеоконференції за клопотанням представника позивача та на підставі відповідної ухвали суду.
Представник позивача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив задоволити в повному обсязі: скасувати додаткове рішення Господарського суду Закарпатської області від 22 жовтня 2025 року у справі № 907/780/23 та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні заяви відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, з підстав, наведених в апеляційній скарзі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, водночас, до суду надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги без участі представника відповідача.
Оскільки явка представника відповідача в судове засідання не визнавалась обов`язковою, зважаючи на клопотання відповідача, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за його відсутності.

Західний апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:
Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Статтею 221 ГПК України встановлено, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
За змістом статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Згідно з ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.
В силу положень ст.124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Частиною 4 ст.129 ГПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову – на відповідача; у разі відмови в позові – на позивача; у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1).
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2 ст.126 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст. 126 ГПК України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст. 126 ГПК України).
На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 200 000 грн під час розгляду справи в суді першої інстанції представник відповідача подав місцевому господарському суду, зокрема, договір №1 від 04.01.2021, укладений між Приватним акціонерним товариством «Закарпаттяобленерго» та «Професійним адвокатським об`єднанням «Правовий Альянс» про надання правової допомоги; додаток № 100 від 28.09.2023 до вказаного договору; ордер серії АО № 1103175 від 28.09.2023.
Згідно з п.3 Додатку № 100 від 28.09.2023 вартість надання об`єднанням правової допомоги відповідачу за здійснення всіх необхідних дій в інтересах відповідача з метою забезпечення захисту прав і законних інтересів відповідача у господарській справі за позовом НЕК «Укренерго» до ПрАТ «Закарпаттяобленерго» про стягнення суми 218 706 702,68 грн, згідно договору про надання правової допомоги від 04.01.2021 року №1 та цього Додатку №100, складає 200 000 грн без ПДВ за супровід справи в суді першої інстанції незалежно від кількості та обсягу складених процесуальних документів та незалежно від результату розгляду справи у суді першої інстанції.
У відповідності до Акту про надання правової допомоги № 27/25 від 30.01.2025, адвокатським об`єднанням відповідачу надано наступні послуги: вивчення та аналіз наданої клієнтом інформації та матеріалів, в яких зафіксовано взаємовідносини між ПрАТ «Закарпаттяобленерго» та НЕК «Укренерго», формування позиції клієнта у справі, визначення норм матеріального права, якими регулюються спірні правовідносини та визначення норм матеріального та процесуального права для підготовки відзиву на позовну заяву НЕК «Укренерго» та здійснення всіх необхідних дій в інтересах клієнта щодо відмови у задоволенні позовної заяви НЕК «Укренерго»; підготовка та подання 11.10.2023 р. до Господарського суду Закарпатської області заяви про продовження строку для надання відзиву з додатками; підготовка та подання 17.10.2023 р. до Господарського суду Закарпатської області клопотання про зупинення провадження у справі; підготовка та подання 05.12.2024 р. до Господарського суду Закарпатської області клопотання з процесуальних питань; підготовка та подання 17.01.2024 р. до Господарського суду Закарпатської області клопотання про зупинення провадження у справі; підготовка та подання 17.01.2024 р. до Господарського суду Закарпатської області заяви про закриття провадження у справі в частині стягнення з відповідача суми основного боргу; підготовка та подання 17.01.2024 р. до Господарського суду Закарпатської області відзиву на позовну заяву з додатками; підготовка та подання 17.01.2024 р. до Господарського суду Закарпатської області відзиву стороні по справі додаток до відзиву на позовну заяву; підготовка та подання 20.02.2024 р. до Господарського суду Закарпатської області заяви про розподіл судових витрат з додатками; підготовка та подання 27.02.2024 р. до Господарського суду Закарпатської області клопотання про відкладення підготовчого судового засідання; підготовка та подання 10.04.2024 р. до Господарського суду Закарпатської області клопотання про витребування доказів; підготовка та подання 10.04.2024 р. до Господарського суду Закарпатської області клопотання про зобов`язання позивача надати відповіді на поставлені питання; участь адвокатів у судовому засіданні 21.05.2024 р.; підготовка та подання 14.08.2024 р. до Господарського суду Закарпатської області клопотання про призначення судової економічної експертизи; підготовка та подання 03.12.2024 р. до Господарського суду Закарпатської області клопотання з процесуальних питань з додатками; участь адвокатів у судовому засіданні 05.12.2024 р.; підготовка та подання 28.01.2025 р. до Господарського суду Закарпатської області клопотання про долучення доказу до матеріалів справи з додатками; підготовка та подання 2901.2025 р. до Господарського суду Закарпатської області заяви про розподіл судових витрат з додатками; участь адвокатів у судовому засіданні 29.01.2025 р.
Пунктом 2 Акту про надання правової допомоги № 27/25 від 30.01.2025 визначено, що розмір винагороди об`єднання за надання правової допомоги клієнту у господарській справі № 907/780/23 становить 200 000 грн без ПДВ.
Відповідно до ст.1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги – це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно з ст.19 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, в тому числі є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характер; 6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Як вбачається з заперечень проти заяви про ухвалення додаткового рішення, поданих до суду першої інстанції, позивач наголошував на положеннях ч.4 ст.129 ГПК України, якою визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Однак, місцевий господарський суд в оскаржуваному додатковому рішенні не визначив відповідну пропорцію з метою розподілу витрат відповідача на професійну правничу допомогу з урахуванням вимог ч.4 ст.129 ГПК України.
Як зазначалося вище, предметом позову у цій справі з урахуванням заяви позивача про збільшення позовних вимог було стягнення 187 763 784,26 грн – основного боргу; 25 420 550,50 грн – пені; 3 415 823,87 грн – інфляційних втрат; 2 106 544,05 грн – 3% річних.
Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 29 січня 2025 року у цій справі (з урахуванням постанови Західного апеляційного господарського суду від 08 липня 2025 року у цій справі) позовні вимоги ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» задоволено частково: присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 929 665,78 грн - інфляційних втрат; 260 908,77 грн - 3% річних; в частині позовних вимог про стягнення 187 763 784,26 грн - основного боргу провадження у справі закрито, у зв`язку зі сплатою відповідачем вказаного боргу в процесі розгляду справи, а позовні вимоги в частині стягнення 25 420 550,50 грн - пені залишено без розгляду за заявою позивача.
Як убачається з п.3 Додатку № 100 від 28.09.2023 до договору про надання правової допомоги вартість надання адвокатським об`єднанням правової допомоги відповідачу за здійснення всіх необхідних дій в інтересах відповідача з метою забезпечення захисту прав і законних інтересів відповідача у цій справі за позовом НЕК «Укренерго» до ПрАТ «Закарпаттяобленерго» про стягнення суми 218 706 702,68 грн, згідно договору про надання правової допомоги від 04.01.2021 року №1 та цього Додатку №100, складає 200 000 грн без ПДВ за супровід справи в суді першої інстанції незалежно від кількості та обсягу складених процесуальних документів та незалежно від результату розгляду справи у суді першої інстанції.
Разом з цим, надання адвокатським об`єднанням відповідачу правової допомоги, виходячи із загальної суми заборгованості, що була предметом стягнення у цій справі, підтверджується також змістом акту про надання правової допомоги № 27/25 від 30.01.2025.
Відповідно до ч.5 ст.130 ГПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів зауважує, що у спірному випадку при розподілі витрат слід враховувати і суму стягнення, щодо якого суд закрив провадження у справі, у зв`язку зі сплатою відповідачем суми основного боргу, як витрати, які слід залишити за відповідачем, оскільки відповідачем не доведено необґрунтованих дій позивача в цій частині, водночас, враховуючи залишення позову без розгляду в частині стягнення пені за відповідною заявою позивача, витрати на професійну правову допомогу відповідача в цій частині підлягають відшкодуванню останньому за рахунок позивача.
З огляду на те, що предметом спору було стягнення 218 706 702,68 грн, водночас, судом відмовлено у задоволенні позову в частині стягнення 1 845 635,28 – 3% річних та 2 486 158,09 грн – інфляційних втрат, а також за заявою позивача залишено без розгляду позовні вимоги про стягнення 25 420 550,50 грн – пені, відтак, відповідачу підлягають відшкодуванню за рахунок позивача витрати на правову допомогу в сумі 27 207,53 грн, пропорційно до відмовлених та залишених без розгляду позовних вимог (в загальній сумі 29 752 343,87 грн). Решта витрат відповідача (пропорційно до задоволених позовних вимог та вимог щодо яких закрито провадження у справі) слід залишити за відповідачем.
Водночас, судом першої інстанції в оскаржуваному додатковому рішенні зазначено, що суд розподіляє витрати на правничу допомогу, понесені заявником, однак у звіті представником відповідача зазначено про вивчення та аналіз наданої клієнтом інформації та матеріалів, в яких зафіксовано взаємовідносини між ПрАТ «Закарпаттяобленерго» та НЕК «Укренерго», формування позиції клієнта у справі, визначення норм матеріального права, якими регулюються спірні правовідносини та визначення норм матеріального та процесуального права для підготовки відзиву на позовну заяву НЕК «Укренерго» та здійснення всіх необхідних дій в інтересах клієнта щодо відмови у задоволенні позовної заяви НЕК «Укренерго», відтак, суд першої інстанції дійшов висновку, що вказані послуги правничої допомоги не можуть бути враховані як витрати, понесені в суді.
З наведеним висновком колегія суддів не погоджується, оскільки стороні, на користь якої ухвалено рішення, можуть бути компенсовані витрати, понесені нею до подання позову у справі, якщо такі витрати безпосередньо пов`язані з розглядом справи (висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постановах від 22.11.2023 у справі № 712/4126/22 та від 22.05.2024 у справі № 206/4841/20). Відтак, не лише витрати, понесені безпосередньо в суді, можуть бути відшкодовані стороні.
Поряд з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (п.21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, п.5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18).
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява №19336/04, §268).
У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§55).
Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Проаналізувавши надані відповідачем докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу, беручи до уваги предмет позову у цій справі (стягнення 218 706 702,68 грн) та об`єм матеріалів, враховуючи положення ч.4 ст.129 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку, що заява Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції підлягає частковому задоволенню на суму 27 207,53 грн - пропорційно до відмовлених та залишених без розгляду за заявою позивача позовних вимог.
Відповідно до ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з ст.275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Статтею 277 ГПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: нез`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
У зв`язку з наведеним вище, колегія суддів дійшла висновку про: часткове задоволення апеляційної скарги позивача, скасування додаткового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про стягнення з позивача на користь відповідача 27 207,53 грн – у відшкодування витрат на правову допомогу. В решті вимог заяви відповідача слід відмовити.
Керуючись ст.ст.123, 126, 129, 221, 236, 244, 270, 275, 277, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

ухвалив:
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» задоволити частково.
Додаткове рішення Господарського суду Закарпатської області у справі № 907/780/23 скасувати.
Ухвалити нове рішення. Заяву представника Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» задоволити частково.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25; ідентифікаційний код – 00100227) на користь Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» (89412, Закарпатська область, Ужгородський район, с. Оноківці, вул. Головна, 57; ідентифікаційний код – 00131529) 27 207,53 грн – витрат на правову допомогу.
В задоволенні решти вимог заяви відповідача - відмовити.
На виконання постанови видати наказ.
Матеріали справи № 907/780/23 повернути до Господарського суду Закарпатської області.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку у відповідності до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Повну постанову складено 09 лютого 2026 року

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г. 

Суддя Бойко С.М.

Суддя Бонк Т.Б.