ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6613/25 Справа № 184/419/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Томаш В. І. Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Космачевської Т.В., 
суддів: Агєєва О.В., Халаджи О.В.,
за участю секретаря судового засідання Кирилішиної В.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Євдоченко Наталія Дмитрівна, на заочне рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 01 червня 2023 року у цивільній справі номер 184/419/23 за позовною заявою Покровської міської ради Дніпропетровської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку, 

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області звернулась Покровська міська рада Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта №323345748 від 20.02.2023 року за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на нерухоме майно, а саме: комплекс, будівель: закритий склад інв. №01, теслярна майстерня інв. №02, будівля майстерень інв. №03, гараж з 5-ти блоків інв. №04, прохідна інв. №05; відкритий склад для теслярних виробів інв. №07, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний комплекс будівель розташований на земельній ділянці кадастровий номер 1212100000:01:110:0053 площею 0,7142 га, що є комунальною власністю та належить Покровській міській раді Дніпропетровської області. За заявою ОСОБА_1 від 07.09.2021 року рішенням Покровської міської ради Дніпропетровської області від 28.09.2021 року №15 «Про заяву громадянина ОСОБА_1 щодо передачі в оренду земельної ділянки по АДРЕСА_1 » передано в оренду ОСОБА_1 терміном на 5 років земельну ділянку площею 0,7142 га, кадастровий номер 1212100000:01:110:0053, цільове призначення земельної ділянки згідно з КВЦПЗ секція J розділ 11.02 - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості по АДРЕСА_1 , зобов`язано останнього в двомісячний строк з моменту прийняття даного рішення укласти з Покровською міською радою договір оренди землі, здійснити нотаріальне посвідчення договору та провести державну реєстрацію прав за цим договором відповідно до вимог чинного законодавства. За заявою ОСОБА_1 від 03.02.2022 року рішення Покровської міської ради Дніпропетровської області від 25.02.2022 року №16 «Про внесення змін до рішення 12 сесії міської ради 8 скликання від 28.09.2021 року №15 «Про заяву громадянина ОСОБА_1 щодо передачі в оренду земельної ділянки по АДРЕСА_1 » відповідачу встановлено новий строк для укладання договору оренди землі, а саме до 01.05.2022 року. На теперішній час вказані рішення міської ради відповідачем не виконані, договір оренди вказаної земельної ділянки не укладено. 
Порушення інтересів міської ради полягає в тому, що відповідач використовує земельну ділянку, кадастровий номер 1212100000:01:110:0053, площею 0,7142 га, без достатніх на те правових підстав та без наявності правовстановлюючих документів, зокрема без договору оренди земельної ділянки, та не сплачує орендну плату, що є порушенням Земельного та Податкового кодексів України, та привело до ненадходження до міського бюджету земельних платежів. Враховуючи наведене, за період з серпня 2021 року (з 03.08.2021 року) по січень 2023 року (включно) відповідач повинен був сплатити орендну плату в розмірі 251853,51 грн, тому позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом.
Позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за земельну ділянку, кадастровий номер 1212100000:01:110:0053, площею 0,7142 га по АДРЕСА_1 за період з серпня 2021 року (з 03.08.2021 року) по січень 2023 року (включно) в сумі 251853,51 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3777,80 грн.
Заочним рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 01 червня 2023 року задоволено позовні вимоги Покровської міської ради Дніпропетровської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Покровської міської ради Дніпропетровської області безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за земельну ділянку кадастровий номер 1212100000:01:110:0053 площею 0,7142 га по АДРЕСА_1 за період з серпня 2021 року (з 03.08.2021 року) по січень 2023 року (включно) в сумі 251853,51 грн.
Стягнуто ОСОБА_1 на користь Покровської міської ради Дніпропетровської області витрати зі сплати судового збору в сумі 3777,80 грн.
Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2025 року заяву представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Євдоченко Наталії Дмитрівни про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 01 червня 2023 року – залишено без задоволення.
Із вказаним заочним рішенням не погодився відповідач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Євдоченко Н.Д., подав апеляційну скаргу, просив апеляційний суд скасувати заочне рішення Орджонікідзієвського міського суду Дніпропетровської області від 01 червня 2023 року в справі №184/419/23 та ухвалити нове рішення про відмову у позові у повному обсязі.
Доводами апеляційної скарги наведено, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, оскільки судом неповно встановлено обставини справи, вирішено спір на підставі недопустимого доказу, неправильно застосовано норми процесуального права.
За результатом розгляду заяви (запиту) про надання відомостей з Державного земельного кадастру представнику відповідача було надано повідомлення про відмову у наданні відомостей про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер 1212100000:01:110:0053 площею 0,7142 га через відсутність у відомостях Державного земельного кадастру коду, виду цільового призначення земельної ділянки, визначеного відповідно до додатку 59 до Порядку, що свідчить про те, що станом на час розгляду справи відсутня нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки, на підставі якої можна визначити розмір кондикційного зобов`язання. Відповідні письмові докази були подані суду першої інстанції разом з заявою про перегляд заочного рішення.
При оцінці судом першої інстанції письмового доказу - витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 05.10.2021 року на предмет його допустимості судом не застосовано норми матеріального права, які регулювали підстави, порядок проведення нормативної грошової оцінки, вимоги щодо документів про таку оцінку та строк їх чинності, які були чинними на час розгляду справи.
«Рішенням 11 сесії міської ради 7 скликання від 30.08.2016 року №8 «Про затвердження «Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Покров Дніпропетровської області» була затверджена технічна документація з нормативної грошової оцінки земель міста Покров Дніпропетровської області, яка відповідно пункту 4 рішення вводиться в дію з 01.01.2018 року». Судом не враховано те, що це рішення встановлює нормативну грошову оцінку станом на 01.01.2014 року. Відповідно до відомостей Державного земельного кадастру спірна земельна ділянка зареєстрована в Державному земельному кадастрі 19.07.2021 року. Таким чином, технічна документація з нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки не могла бути затверджена вищезазначеним рішенням органу місцевого самоврядування, оскільки на момент затвердження такої документації не існувала як об`єкт цивільних прав та могла бути предметом оцінки в силу вимоги ст. 3 Закону України «Про оцінку земель», відомості про її нормативну грошову оцінку відсутні в Державному земельному кадастрі. 
Апелянт вважає необхідним витребувати витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, оскільки на думку відповідача, якщо припустити, що зазначена у витягу від 21.10.2021 року інформація щодо розміру нормативної грошової оцінки була затверджена рішенням Покровської міської ради Дніпропетровської області №8 від 13 серпня 2016 року «Про затвердження Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Покров Дніпропетровської області», то вона відповідає нормативній грошовій оцінці станом на 01.01.2014 року. Період, за який проводиться стягнення 03.08.2021 - 31.01.2023 роки, тобто з моменту оцінки до початку спірного періоду нарахувань безпідставно збережених коштів минуло більше 7 років, тому вона не може бути застосована для визначення розміру нормативної грошової оцінки у спірному періоді.
Позивачем не доведено на підставі належних та допустимих доказів розміру безпідставно набутих коштів у вигляді несплаченої орендної плати про стягнення яких він заявив позов.
Висновок суду про належне повідомлення відповідача, викладений у оскаржуваному заочному рішенні та ухвалі від 09.04.2025 року суперечить нормам ЦПК України.
Від Покровської міської ради Дніпропетровської області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а заочне рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 01 червня 2023 року у справі №184/419/23 без змін.
Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться на землях, розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення не рідше ніж один раз на 5 - 7 років.
Твердження відповідача про те що технічна документація з нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки не могла бути затверджена рішенням Покровської міської ради Дніпропетровської області від 30.08.2016 року №8 є помилковим та суперечить нормам чинного законодавства.
Також не заслуговує на увагу і твердження відповідача про те що рішення 11 сесії міської ради 7 скликання від 30 серпня 2016 року №8 «Про затвердження «Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Покров Дніпропетровської області»» не відповідає вимогам чинного законодавства щодо періодичності проведення нормативної грошової оцінки, оскільки чинне законодавство України не містить імперативної норми щодо заборони використання затвердженої нормативно грошової оцінки земельних ділянок після спливу вказаного строку.
Також на думку міської ради є недоречними посилання відповідача на відсутність нормативно грошової оцінки спірної земельної ділянки, оскільки такі твердження відповідача спростовуються отриманим міською радою витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 18.11.2024 року №НВ-000284809092024 (копія – наявна в матеріалах справи), в якому зазначений вид цільового призначення земельної ділянки кадастровий номер 1212100000:01:110:0053 площею 0,7142 га., а саме: 11.02 Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, включаючи об`єкти оброблення відходів, зокрема із енергогенеруючим блоком, що повністю співпадає з наданим міською радою до позовної заяви витягом із технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки №800/381-21 від 05.10.2021 року.
У судовому засіданні в режимі відеоконференції 01 жовтня 2025 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Євдоченко Н.Д. доводи апеляційної скарги підтримала, просила її задовольнити. В подальшому адвокат Євдоченко Н.Д. подала до апеляційного суду заяву про виключення її з матеріалів справи, оскільки між нею та відповідачем ОСОБА_1 розірвано договір про надання правничої допомоги №8/24 від 15.04.2024 року (а.с. 210, 211).
У судовому засіданні апеляційного суду в режимі відеоконференції представники Покровської міської ради Дніпропетровської області Хомік О.В., Маглиш А.С. апеляційну скаргу не визнали, просили її відхилити.
У судове засідання апеляційного суду відповідач ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 167, 200, 209).
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Тому апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю відповідача.
Заслухавши суддю – доповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта №323345748 від 20.02.2023 року за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на нерухоме майно, а саме: комплекс, будівель: закритий склад інв. №01, теслярна майстерня інв. №02, будівля майстерень інв. №03, гараж з 5-ти блоків інв. №04, прохідна інв. №05; відкритий склад для теслярних виробів інв. №07, що знаходяться за адресою - АДРЕСА_1 . Форма власності – приватна, частка власності – 1/1 (а.с. 10).
Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер витягу: 269431678 від 06.08.2021 року) вказаний комплекс будівель розташований на земельній ділянці кадастровий номер 1212100000:01:110:0053 площею 0,7142 га, що є комунальною власністю та належить Покровській міській раді Дніпропетровської області (а.с. 11).
Відповідно до заяви від 07.09.2021 року на ім`я міського голови Шаповала О.М. ОСОБА_1 просив надати йому в оренду земельну ділянку площею 0,714 га, яка знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 , кадастровий номер 1212100000:01:110:0053 для обслуговування комплексу будівель, який належить йому на праві приватної власності на нерухоме майно (а.с. 12).
Згідно з рішенням Покровської міської ради Дніпропетровської області №15 від 28.09.2021 року ОСОБА_1 передано в оренду терміном на 5 років земельну ділянку площею 0,7142 га, кадастровий номер 1212100000:01:110:0053, цільове призначення земельної ділянки згідно КВЦПЗ секція J розділ 11.02 - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості по АДРЕСА_1 (а.с. 13).
Відповідно до заяви від 03.02.2022 року на ім`я міського голови Шаповала О.М. представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 просив подовжити строк для укладення з Покровською міською радою договору оренди земельної ділянки по АДРЕСА_1 , кадастровий номер 1212100000:01:110:0053, зазначений у рішенні №15 від 28.09.2021 року (а.с. 14).
Згідно з рішенням Покровської міської ради Дніпропетровської області №16 від 25.02.2022 року внесено зміни до рішення 12 сесії міської ради 8 скликання від 28.09.2021 року №15 «Про заяву громадянина ОСОБА_1 щодо передачі в оренду земельної ділянки по АДРЕСА_1 », відповідачу встановлено новий строк для укладання договору оренди землі, а саме до 01.05.2022 року (а.с. 16).
З витягу із технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки №800/381-21 від 05.10.2021 року вбачається, що нормативно грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер 1212100000:01:110:0053 площею 0,7142 га складає 3901031,82 грн (а.с. 18).
Рішенням 46 сесії міської ради 7 скликання від 27.06.2019 року №11 «Про затвердження ставок орендної плати за користування земельними ділянками на території Покровської міської ради» затверджені ставки орендної плати орендної плати за користування земельними ділянками на території Покровської міської ради (а.с. 19-19зв).
Згідно з додатком до вказаного вище рішення, земельна ділянка кадастровий номер 1212100000:01:110:0053 площею 0,7142 га, якою фактично користується відповідач, відноситься до п. 11.02 «Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств: переробної, машинобудівної промисловості» на яку встановлена ставка орендної плати в 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта інфляції (а.с. 20-22зв).
З розрахунку вбачається, що за період з серпня 2021 року (з 03.08.2021 року) по січень 2023 року (включно) відповідач ОСОБА_1 повинен був сплатити орендну плату в розмірі 251853,51 грн (а.с. 5).
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.
Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування.
Згідно зі ст. 80 Земельного Кодексу України; суб`єктами права власності на землю є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.
Положеннями статті 83 ЗК України передбачено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.
Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оренду землі», відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Цивільним кодексом України, Земельним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Відповідно до ст. 206 ЗК України використання землі в Україні є платним.
Положеннями ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).
Тобто, виникнення права власності на об`єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки, що випливає з положень ст. 377 ЦК України і ст. 120 ЗК України. Законодавством в такому випадку передбачено лише перехід права користування.
Стаття 12 ЗК України визначає повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, до яких, зокрема, належить розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.
Згідно з п. 2.10 постанови Пленуму ВГСУ від 17.05.2011р. №6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин», правочин, за яким переходить право власності на житлові будинки, будівлі, споруди, тягне за собою перехід права на земельну ділянку, на якій знаходиться відповідне нерухоме майно. При цьому новий власник не звільняється від необхідності оформлення права на земельну ділянку відповідно до законодавства.
Згідно зі ст. 792 ЦК України відносини по найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Спеціальним законом, що регулює суспільні відносини на Україні з питання оренди землі, е Закон України «Про оренду землі».
Відповідно до ст. 16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України або за результатами аукціону.
На теперішній час вказані рішення міської ради відповідачем не виконані, договір оренди вказаної земельної ділянки не укладено. Отже, відповідач використовує земельну ділянку без достатніх на те правових підстав та без наявності правовстановлюючих документів, що порушує вимоги ст. 125, 126 ЗК України.
Згідно з ч. 3 ст. 201 ЗК України, для визначення розміру земельного податку, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель тощо використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Згідно з ст. 21 Закону України «Про оренду землі», обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кі = 1:100, де І - індекс споживчих цін за попередній рік.
Так згідно з даними розміщеними на офіційному сайті Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення, розрахований відповідно до пункту 289.2 етапі Податкового кодексу України і станом на 1 січня 2022 року становить 1,1.
Пунктом 9 підрозділу 6 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України (в редакції Закону України від 30.11.2021 року №1914-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень») встановлено, що індекс споживчих цін, який використовується для визначення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, застосовується із значенням 100 відсотків:
- за 2017-2021 роки - для сільськогосподарських угідь (ріллі, багаторічних насаджень, сіножатей, пасовищ та перелогів);
- за 2017-2021 роки - для земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення.
Відповідно, значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за 2022 рік становить:
- для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) - 1,0;
- для земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення - 1,1.
Відповідно, значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за 2023 рік становить:
- для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) - 1,0;
- для земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення - 1,15.
Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:
1) повернення виконаного за недійсним правочином;
2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;
3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;
4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Статтею 1213 ЦК України передбачено, що набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.
У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.
Відповідно до ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.
Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов`язана повернути доходи.
У разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (ст. 536 цього Кодексу).
Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта №323345748 від 20.02.2023 року за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на нерухоме майно, а саме: комплекс, будівель: закритий склад інв. №01, теслярна майстерня інв. №02, будівля майстерень інв. №03, гараж з 5-ти блоків інв. №04, прохідна інв. №05; відкритий склад для теслярних виробів інв. №07, що знаходяться за адресою - АДРЕСА_1 . Форма власності – приватна, частка власності – 1/1.
Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер витягу: 269431678 від 06.08.2021 року) вказаний комплекс будівель, розташований на земельній ділянці кадастровий номер 1212100000:01:110:0053 площею 0,7142 га, що є комунальною власністю та належить Покровській міській раді Дніпропетровської області.
Відповідно до заяви від 07.09.2021 року на ім`я міського голови Шаповала О.М. ОСОБА_1 просив надати йому в оренду земельну ділянку площею 0,714 га, яка знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 , кадастровий номер 1212100000:01:110:0053 для обслуговування комплексу будівель, який належить йому на праві приватної власності на нерухоме майно.
Згідно з рішенням Покровської міської ради Дніпропетровської області №15 від 28.09.2021 року ОСОБА_1 передано в оренду терміном на 5 років земельну ділянку площею 0,7142 га, кадастровий номер 1212100000:01:110:0053, цільове призначення земельної ділянки згідно КВЦПЗ секція J розділ 11.02 - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості по АДРЕСА_1 .
Відповідно до заяви від 03.02.2022 року на ім`я міського голови Шаповала О.М. представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 просив подовжити строк для укладення з Покровською міською радою договору оренди земельної ділянки по АДРЕСА_1 , кадастровий номер 1212100000:01:110:0053, зазначений у рішенні №15 від 28.09.2021 року.
Згідно з рішенням Покровської міської ради Дніпропетровської області №16 від 25.02.2022 року внесено зміни до рішення 12 сесії міської ради 8 скликання від 28.09.2021 року №15 «Про заяву громадянина ОСОБА_1 щодо передачі в оренду земельної ділянки по АДРЕСА_1 », відповідачу встановлено новий строк для укладання договору оренди землі, а саме до 01.05.2022 року.
З витягу із технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки №800/381-21 від 05.10.2021 року вбачається, що нормативно грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер 1212100000:01:110:0053 площею 0,7142 га складає 3901031,82 грн.
Рішенням 46 сесії міської ради 7 скликання від 27.06.2019 року №11 «Про затвердження ставок орендної плати за користування земельними ділянками на території Покровської міської ради» затверджені ставки орендної плати орендної плати за користування земельними ділянками на території Покровської міської ради.
Згідно з додатком до вказаного вище рішення, земельна ділянка кадастровий номер 1212100000:01:110:0053 площею 0,7142 га, якою фактично користується відповідач відноситься до п. 11.02 «Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств: переробної, машинобудівної промисловості» на яку встановлена ставка орендної плати в 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта інфляції.
З розрахунку вбачається, що за період з серпня 2021 року (з 03.08.2021 року) по січень 2023 року (включно) відповідач ОСОБА_1 повинен був сплатити орендну плату в розмірі 251853,51 грн.
З огляду на викладене, суд першої інстанції вірно зазначив, що за умови укладення між позивачем та відповідачем договору оренди земельної ділянки кадастровий номер 1212100000:01:110:0053 площею 0,7142 га, останній має сплачувати орендну плату в наступному розмірі:
у 2021 році: 156041,27 грн за рік та 13003,44 грн за місяць, (3901031,82 грн (нормативно грошова оцінка земельної ділянки *4% (ставка орендної плати відповідно до рішення Покровської міської ради Дніпропетровської області від 27.06.2019 року №11 / 12 місяців).
у 2022 році: 171645,40 грн за рік та 14303,78 грн за місяць, (4291135,00 грн (нормативно грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель - 1,1) *4% (ставка орендної плати відповідно до рішення Покровської міської ради Дніпропетровської області від 27.06.2019 році №11 / 12 місяців).
у 2023 році: 197392,21 грн за рік та 16449,35 грн за місяць, (4934805,25 грн (нормативно грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель - 1,15) *4% (ставка орендної плати відповідно до рішення Покровської міської ради Дніпропетровської області від 27.06.2019 році №11 / 12 місяців).
Перевіряючи наведені позивачем розрахунки, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено, що за умови укладення між позивачем та відповідачем договору оренди земельної ділянки кадастровий номер 1212100000:01:110:0053 площею 0,7142 га, за період з серпня 2021 року (з 03.08.2021 року) по січень 2023 року (включно) відповідач ОСОБА_1 повинен був сплатити орендну плату в наступному розмірі, 251853,51 грн.
Доказів на спростування наведеного розрахунку відповідачем не надано.
Водночас, як зазначалося вище, рішення Покровської міської ради Дніпропетровської області від 28.09.2021 року №15 «Про заяву громадянина ОСОБА_1 щодо передачі в оренду земельної ділянки по АДРЕСА_1 » з урахуванням змін внесених рішенням Покровської міської ради Дніпропетровської області від 25.02.2022 року №16 «Про внесення змін до рішення 12 сесії міської ради 8 скликання від 28.09.2021р. №15 «Про заяву громадянина ОСОБА_1 щодо передачі в оренду земельної ділянки по АДРЕСА_1 » відповідачем не виконано, договір оренди земельної ділянки кадастровий номер 1212100000:01:110:0053 площею 0,7142 га не укладено, орендна плата не сплачується.
Докази на спростування протилежного відповідачем суду не надавались.
За таких обставин, виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, з яким погоджується апеляційний суд, про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку кадастровий номер 121,2100000:01:110:0053 площею 0,7142 га по АДРЕСА_1 за період з серпня 2021 року (з 03.08.2021 року) по січень 2023 року (включно) в сумі 251853,51 грн, оскільки у зв`язку з несплатою відповідачем у вказаний період орендної плати за користування земельною ділянкою кадастровий номер 1212100000:01:110:0053 площею 0,7142 та плати за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, за відсутності укладеного договору, останній фактично збільшив свої доходи (зберіг безпідставно кошти у розмірі орендної плати), а позивач в свою чергу втратив належне йому майно (кошти від орендної плати).
Довід апеляційної скарги про необхідність витребування витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, апеляційний суд вважає таким, що не заслуговує на увагу, оскільки матеріали справи містять витяг із технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки №800/381-21 від 05.10.2021 року, відповідно до якого нормативно грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер 1212100000:01:110:0053 площею 0,7142 га складає 3901031,82 грн. Причин для неприйняття вказаного документу як доказу апелянтом не наведено. Довід з цього питання є припущенням відповідача.
Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Інші, наведені в апеляційній скарзі, доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції, висновків суду не спростовують та переважно зводяться до незгоди із встановленими судом обставинами, та спрямовані на переоцінку доказів у справі.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Суд, у цій справі, враховує положення Висновку №11(2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32 - 41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 06 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) (Рішення): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Враховуючи наведене, апеляційний суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що вирішуючи спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку та ухвалив рішення, яке в повній мірі відповідає вимогам закону.
Підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Згідно з частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, витрати відповідача ОСОБА_1 по сплаті судового збору, пов`язані з поданням апеляційної скарги, відшкодуванню не підлягають

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Євдоченко Наталія Дмитрівна, залишити без задоволення, заочне рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 01 червня 2023 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 грудня 2025 року.

Судді: