Провадження № 1-кп/643/615/26 
Справа № 643/554/26

ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2026  

19 січня 2026 року місто Харків

Суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №12025226200000632, внесеному до ЄРДР від 13.11.2025, відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого на посаді оператор ТОВ «Квод Файненшл Юкрейн», інваліда ІІІ групи, не судимого в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_2 13.11.2025 приблизно о 11:30, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов о магазину торгової марки «Посад», де здійснює свою підприємницьку діяльність ТОВ «РЕВАН», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Гарібальді,4, де бажав придбати пляшку горілки і продовжити вживання спиртних напоїв, але не зміг придбати, оскільки на його банківській картці не було достатньо коштів. Тоді ОСОБА_2 , усвідомивши, що придати пляшку горілки чи отримати її у продавців в борг він не може, розлютився і розуміючи, що він знаходиться у громадському місці, маючи раптово виниклий протиправний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, бажаючи продемонструвати продавцям і відвідувачам магазину своє явне нехтування до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, п`яне молодецтво і зухвалість, нахабно став проявляти зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, бажаючи в такий спосіб протиставити себе суспільству. Так, ОСОБА_3 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з хуліганських спонукань, безпричинно почав ображати раніше знайомих йому продавців магазину ОСОБА_4 і ОСОБА_5 нецензурною лайкою, принижуючи їх честь та людську гідність проявляючи особливу зухвалість, умисно наніс один удар кулаком лівої руки по склопакету скляних дверцят товарної вітрини, розтрощивши їх. Після чого, ОСОБА_2 , вирішивши свої протиправні хуліганські дії закінченими, припинив їх та вийшов з магазину на вулицю, де був викритий у вчиненні кримінального правопорушення працівниками ОК «Охорона і Безпека», які приїхали на виклик, у зв`язку зі спрацюванням «тривожної кнопки».
Внаслідок вчинених ОСОБА_2 хуліганських дій, вчинених в громадському місці, він грубо порушив громадський порядок, висловлювався нецензурною лайкою, умисно та безпричинно, з проявом особливої зухвалості, розтрощив склопакет скляних дверцят товарної вітрини в магазині торгової марки «Посад» за адресою: м. Харків, вул. Гарібальді,4, чим спричинив ТОВ «РЕВАН» матеріальну шкоду у розмірі 1398,60грн. 
Своїми діями ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 296 КК України, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство).
Разом із обвинувальним актом до суду надійшла заява ОСОБА_2 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, позовними вимогами потерпілого, ознайомленням з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.
Аналогічного змісту заяву надано представником потерпілої особи ОСОБА_6 .
Добросовісність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності підтвердив захисник ОСОБА_7 .
Також із змісту обвинувального акту вбачається клопотання прокурора розглядати вказаний обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому заїданні на підставі правил ч.1 ст. 302 КПК України.
Отже, вищевикладене свідчить про те, що замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження. 
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що останній не судимий в силу ст.89 КК України, працевлаштований, інвалід ІІІ групи, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_2 у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття останнього.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_2 у відповідності до ст.67 КК України, суд визнає вчинення останнім кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до положень ч.1 ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд приймає до уваги ступень суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінального проступку, конкретні обставини кримінального провадження, ставлення обвинуваченого до вчиненого та враховує дані про його особу, обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання. 
Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчинені злочину і, полягає в передбаченому законом обмежені прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженими так і іншими особами.
Відповідно до положень ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Отже, призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із положень ст.ст.50,65 КК України, а саме принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступень тяжкості скоєного, його наслідки, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання в даному випадку, а також особу обвинуваченого, його відношення до скоєного кримінального правопорушення.
Відтак, враховуючи форму вини та поведінку обвинуваченого після вчинення правопорушення і його ставлення до вчиненого, суд вважає, що ОСОБА_2 слід призначити покарання у виді пробаційного нагляду згідно з правилами ч.4 ст.59-1 КК України, строком на один рік. 
Саме таке покарання буде відповідати вимогам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання ОСОБА_2 , яке може досягнути, передбаченої КК України, мети.
Разом з цим суд відзначає, що за ч.2 ст.59-1 КК України на засудженого до пробаційного нагляду, суд покладає такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, а у відповідності до ч.3 ст. 59-1 КК України, також - обов`язок виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою, а тому на ОСОБА_2 слід покласти вказані вище обов`язки.
При призначені обвинуваченому покарання суд також дотримується практики Європейського суду з прав людини відповідно до якої, складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним (справа «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року). Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії від 16.10.2008 року).
Далі, кримінальним правопорушенням завдана матеріальна шкода у розмірі 1398,60грн.
По справі представником потерпілої особи заявлений цивільний позов на суму 1398,60грн., який суд задовольняє.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 не обирався.
По справі є судові витрати за проведення судової експертизи в розмірі 424,08грн., сплату яких суд покладає на обвинуваченого.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до правил ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд, 
у х в а л и в:
Визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України та призначити у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.
Покласти на ОСОБА_2 такі обов`язки: 
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
-виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Початок строку відбування покарання визначити з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_6 , який діє в інтересах потерпілої особи Товариства з обмеженою відпоідльністю «РЕВАН».
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕВАН» (ЄДРПОУ 42553572) матеріальну шкоду в розмірі 1398(одна тисяча триста дев`яносто вісім)грн., 60 коп. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в розмірі 424 (чотириста двадцять чотири)грн.,08 коп. 
Речові докази: CD-R диск з аудіозаписом виклику на спец.лінію «102» та CD-R диск з відеозаписом приміщення магазину «Посад», що приєднані до матеріалів кримінального провадження – залишити в матеріалах кримінального провадження.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження. 
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення. Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. 

Суддя ОСОБА_1