Справа №403/77/23 провадження № 2-а/403/6/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 грудня 2025 року с-ще Устинівка

Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Атаманової С.Ю., 
при секретарі судового засідання Карпяк Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Устинівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого лейтенанта поліції СРПП відділення поліції №1 м.Долинська Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Мартинюка Валерія Анатолійовича, Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про визнання протиправними дій щодо притягнення до адміністративної відповідальності, скасування постанови про застосування адміністративного стягнення та закриття провадження по справі,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів старшого лейтенанта поліції СРПП відділення поліції №1 (м.Долинська) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області Мартинюка В.А. та Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про: 1) визнання протиправними дій відповідача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126, ч.1 ст.121 та ст.125 КУпАП; 2) скасування постанови серії БАВ №454284 від 20 грудня 2022 року про застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн. 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення та 3) закриття провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.
В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначено про те, що з постановою серії БАВ №454284 від 20 грудня 2022 року щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126, ч.1 ст.121 та ст.125 КУпАП він не згоден, оскільки: він не міг бути позбавлений права керування Устинівським районним судом Кіровоградської області від 11 липня 2022 року, всупереч зазначеному в оскаржуваній постанові, оскільки суд не здійснював правосуддя з 24 вересня 2021 року по час звернення його до суду (17 лютого 2023 року); при зупинці транспортного засобу була включена аварійна світлова сигналізація, що може підтвердити запис на бодікамері; в постанові відсутні дані про вчинення ним правопорушення, передбаченого ст.125 КУпАП. Вважає дії поліцейського при складанні постанови і саму постанову такими, що не відповідають вимогам законодавства України. Крім того, вважає, що при винесенні постанови про його притягнення до адміністративної відповідальності відповідачем старшим лейтенантом поліції СРПП відділення поліції №1 м.Долинська Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Мартинюком В.А. порушено вимоги ст.286 КУпАП в частині ознайомленні позивача з матеріалами справи та ненаданням доказів.
В судове засідання позивач не з`явився. Згідно поданої до суду 29 грудня 2025 року письмової заяви прохав суд розглянути справу без його участі. Зазначив, що відповідачем по справі недоведено факт вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.126, ч.1 ст.121 та ст.125 КУпАП. Керування транспортним засобом він не здійснював, а був пасажиром. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та прохає суд їх задоволити (а.с.161).
В судове засідання по розгляду справи відповідач - старший лейтенант поліції СРПП відділення поліції №1 м.Долинська Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Мартинюк В.А. не з`явився. Про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся в порядку, передбаченому ст.124 КАС України (а.с.154, 157-158). Про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позовну заяву разом з доданими до нього доказами на обгрунтування своїх заперечень проти позову у встановлений судом строк не подав. Заяв та клопотань від відповідача в порядку ч.3 ст.44 КАС України, в тому числі, про розгляд справи за його відсутності чи відкладення судового розгляду, на дату проведення судового засідання також не надходило. 
Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області в судове засідання по розгляду справи не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся в порядку, передбаченому ст.ст.124, 129, 268 КАС України (а.с.107, 126, 156). Відповідно до клопотання, поданого до суду через підсистему «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи 30 травня 2025 року, представник відповідача Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області прохала здійснювати подальший розгляд справи без виклику сторін (а.с.94). 
У поданому до суду відзиві на позовну заяву представник Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області прохала суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в зв`язку з його безпідставністю та необґрунтованістю. На обгрунтування заперечень проти позову зазначила про те, що вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, поліцейський оцінив всі обставини справи, що підлягають встановленню під час розгляду справи, та докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Вважає, що стягнення застосоване до позивача без порушення, в межах санкції ч.1 ст.121 КУпАП, за якою він був притягнутий до адміністративної відповідальності, постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства (а.с.82-84).
З урахуванням положень ч.1 ст.205, ч.3 ст.268 КАС України розгляд адміністративної справи здійснюється за відсутності сторін.
Дослідивши докази у справі, судом встановлені наступні фактичні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.
Відповідно до положень ч.4 ст.9 КАС України, яка передбачає право суду вживати визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, в тому числі витребування доказів з власної ініціативи, ухвалою суду від 30 травня 2025 року, з метою прийняття законного та обґрунтованого рішення, від відділення поліції №1 (м.Долинська) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області було витребувано: докази щодо дати та способу направлення (вручення) позивачу ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови серія БАВ №454284 від 20 грудня 2022 року; відеозапис з технічного засобу відеозапису, доданий до постанови серія БАВ №454284 від 20 грудня 2022 року та копію постанови серії БАВ №454284 від 20 грудня 2022 року (а.с.100-101).
25 червня 2025 року на адресу суду від відділення поліції №1 (м.Долинська) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області надійшла інформація, за змістом якої суд було повідомлено, що строк зберігання відеозаписів з портативних відеореєстраторів становить 30 діб, а термін зберігання документів (актів, висновків, протоколів, довідок) про порушення безпеки дорожнього руху та громадської безпеки - 3 роки (а.с.112).
При цьому, витребуваних ухвалою суду від 30 травня 2025 року відеозапису з технічного засобу відеозапису, копії постанови серії БАВ №454284 від 20 грудня 2022 року, а також докази щодо дати та способу її направлення (вручення) позивачу ОСОБА_1 до суду надано не було.
Ухвалою суду від 23 вересня 2025 року визнано причини неподання відділенням поліції №1 (м.Долинська) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області доказів, а саме: копії постанови серія БАВ №454284 від 20 грудня 2022 року, а також доказів щодо дати та способу направлення (вручення) позивачу ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови неповажними та повторно витребувано від відділення поліції №1 м.Долинська Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області копію постанови серія БАВ №454284 від 20 грудня 2022 року та докази на підтвердження дати та способу направлення (вручення) позивачу ОСОБА_1 примірника (копії) цієї постанови (а.с.132-133).
10 жовтня 2025 року на виконання вимог ухвали суду від 23 вересня 2025 року відділенням поліції №1 (м.Долинська) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області була надана копія постанови серія БАВ №454284 від 20 грудня 2022 року та витяг з журналу №406 обліку вихідних документів (148, 149-150).
Зі змісту отриманої в порядку витребування письмових доказів оскаржуваної постанови, судом по справі встановлено, що 20 грудня 2022 року відповідачем - інспектором СРПП ВП №1 (м.Долинська) КРУП ГУНП в Кіровоградській області старшим лейтенантом поліції Мартинюком В.А. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №454284, якою на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення по справі у виді штрафу в сумі 20400,00 грн. за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.4 ст.126 та ст.125 КУпАП (а.с.148).
Зі змісту постанови серії БАВ №454284 від 20 грудня 2022 року вбачається, що 20 грудня 2022 року о 21 год. 19 хв. в смт.Устинівка по вул.Гагаріна гр-н ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи передбачених конструкцією дзеркал заднього виду, при цьому 11 липня 2022 року Устинівським РС на 1 рік був позбавлений права керування транспортними засобами, та після зупинки на вимогу поліцейського не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив вимоги п.31.4.7 (а), 2.1. (а), 9.9 (б) Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.121, ч.4 ст.126 та ст.125 КУпАП. Відповідно до п.7 вказаної постанови, до неї додається відеозапис з бодікамери №1 (а.с.148).
Як вбачається з заяви ОСОБА_1 від 05 січня 2023 року, адресованої начальнику відділення поліції №1 (м.Долинська) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, позивач прохав розглянути його заяву та винести рішення про скасування постанови серія БАВ №454284 від 20 грудня 2022 року, а також зазначив, що у разі незадоволення скарги він буде звертатися до суду про скасування постанови (а.с.7).
За змістом заяви позивача ОСОБА_1 від 26 січня 2023 року, адресованої начальнику відділення поліції № (м.Долинська) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, з огляду на ненадходження на час написання позивачем даної заяви відповіді на його заяву від 05 січня 2023 року, останній прохав начальника відділення поліції № (м.Долинська) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області надати йому аргументовану відповідь на заяву від 05 січня 2023 року (а.с.8).
Відповідно до листа заступника начальника відділення поліції №1 (м.Долинська) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області майора поліції Пухкого І. від 17 січня 2023 року, позивачу ОСОБА_1 було повідомлено про те, що його звернення за вх.№165 від 12 січня 2022 року щодо скасування винесеної 20 грудня 2022 року стосовно нього постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення залишено без розгляду з огляду на її подання з порушенням строків, визначених в ст.289 КУпАП (а.с.9).
Виконуючи приписи ст.244, ч.4 ст.246 КАС України та даючи оцінку аргументам, наведеним сторонами, як учасниками судового процесу, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, в тому числі вирішуючи питання про те, чи були порушені права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також доказам, якими вони підтверджуються, зазначаючи норми права, які були застосовані судом, та мотиви їх застосування, суд приходить до наступних висновків. 
Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Згідно роз`яснень п.3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06 березня 2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» до правових актів індивідуальної дії належать рішення (постанови) про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності, які прийняті суб`єктами владних повноважень (крім суду).
Відповідно до положень ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З огляду на викладене, враховуючи обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, під час розгляду даної адміністративної справи, судом перевірялось дотримання відповідачем - старшим лейтенантом поліції Мартинюком В.А., як суб`єктом владних повноважень, зазначених вище вимог, зокрема того, чи була постанова про накладання адміністративного стягнення серії БАВ №454284 від 20 грудня 2022 року винесена ним на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією і законами України, обґрунтовано, добросовісно, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття такого рішення.
Відповідно до п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.18 Закону України «Про національну поліцію» (далі - Закону) поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.
До основних повноважень поліції, відповідно до покладених на неї завдань, крім інших, належить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (п.11 ч.1 ст.23 Закону).
За приписами ч.1 ст.121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Адміністративна відповідальність за вчинення інших порушень правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу передбачена ст.125 КУпАП.
Частиною 4 ст.126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Пунктом 1.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
За змістом п.п.1.3, 1.9 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п.п.«а» п.31.4.7 Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, окрім іншого, у яких немає передбачених конструкцією транспортного засобу стекол, дзеркал заднього виду.
Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії (п.п.«а» п.2.1 Правил дорожнього руху).
Згідно з п.п.«б» п.9.9 Правил дорожнього руху аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.
Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно положень ст.7 КУпАП застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетентності, у точній відповідності з законом. 
За змістом ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.121, ст.125, ч.4 ст.126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Статтею 280 КУпАП закріплено обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності в її діях (бездіяльності) відповідного складу адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, що повинно підтверджуватися належними і допустимими доказами.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
За приписами ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
В розумінні ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно приписів ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до п.9 ч.1 ст.31 Закону до превентивних заходів, які можуть застосовуватись поліцією, належить застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
Для забезпечення публічної безпеки і порядку поліція може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: 1) виявлення або фіксування правопорушення; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху (п.п.1, 2 ч.1 ст.40 Закону). 
Обов`язок поліцейського забезпечувати відеозйомку під час здійсненням ним службових повноважень шляхом використання портативного відеореєстратора, як пристрою, призначеного для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, прямо передбачений п.п.4, 5 розділу ІІ «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026. 
За змістом п.9 розділу ІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року №1395 (далі - Інструкції), розгляд поліцейським справи про адміністративне правопорушення передбачає, крім роз`яснення прав і обов`язків особі, яка бере участь у розгляді справи, також і заслуховування її пояснень та дослідження доказів. 
Отже, положення наведених вище нормативно-правових актів безпосередньо надають поліцейському право використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу на підтвердження наявності або відсутності факту адміністративного правопорушення.
Згідно пунктів 1, 2 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати ст.283 КУпАП.
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посаду посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.   
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. 
Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Натомість, як вбачається з матеріалів справи, відеозапису з нагрудної бодікамери поліцейського на підтвердження події, зазначеної в оскаржуваній постанові, суду надано не було.
Разом з тим, відповідно п.9 розділу XV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року №1395 матеріали про адміністративні правопорушення (сторінки яких нумеруються та прошиваються) зберігаються в підрозділах поліції за місцем прийняття рішення протягом трьох років з дня накладення адміністративного стягнення. Після закінчення визначеного строку матеріали про адміністративні правопорушення підлягають знищенню комісією у складі не менше трьох осіб. Персональний склад комісії затверджується керівником відповідного підрозділу поліції. За наявності технічної можливості матеріали про порушення правил дорожнього руху, зафіксовані за допомогою фото- і кінозйомки, відеозапису, зберігаються в підрозділі поліції в електронному вигляді протягом одного місяця з дати фіксації порушення, а у випадку наявності інформації про оскарження - протягом строку оскарження та розгляду справи.
З огляду на викладене, враховуючи, що постанова у справі про адміністративне правопорушення була оскаржена Остапенком С.М. у досудовому порядку до керівництва відповідного підрозділу поліції в межах терміну зберігання доданого до неї відеозапису з технічного засобу відеозапису, а також з огляду на те, що у поданих позивачем заявах про скасування постанови, адресованих начальнику відповідного відділення поліції, прямо зазначалося про намір подальшого судового оскарження зазначеної постанови, у посадових осіб зазначеного вище підрозділу поліції виник безпосередній обов`язок забезпечити збереження всіх матеріалів справи, у тому числі матеріалів фото- та відеофіксації, на весь строк розгляду справи в порядку адміністративного судочинства, а не лише протягом одного місяця з дати фіксації правопорушення.
За таких обставин неналежне виконання упоноваженими особами підрозділу поліції обов`язку щодо збереження матеріалів фото- та відеофіксації не може бути підставою для настання негативних наслідків для позивача та бути аргументом на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, оскільки відповідно до ст.77 КАС України саме на суб`єкта владних повноважень покладено обов`язок доведення правомірності прийнятого ним рішення, а згідно зі ст.62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Інших, передбачених ст.251 КУпАП доказів правомірності винесення постанови серія БАВ №454284, на підставі яких старшим лейтенантом поліції Мартинюком В.А. був зроблений висновок про порушення позивачем п.п.«а» п.31.4.7, п.п.«а» 2.1., п.п.«б» п.9.9 Правил дорожнього руху 20 грудня 2022 року о 21 год. 19 хв. в смт.Устинівка суду надано не було.
Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За змістом ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (допустимість доказів, передбачена ч.2 ст.74 КАС України).
З огляду на викладене судом встановлено, що, крім оскаржуваної постанови, жодних інших належних та допустимих доказів, необхідних для встановлення в діях позивача ОСОБА_1 станом на 20 грудня 2022 року о 21 год. 19 хв. в смт.Устинівка порушення вимог п.п.«а» п.31.4.7, п.п.«а» 2.1., п.п.«б» п.9.9 Правил дорожнього руху, старшим лейтенантом поліції Мартинюком В.А. під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суду надано не було.
Одночасно з цим судом враховується, що оскаржувана постанова серії БАВ №454284 від 20 грудня 2022 року не може бути беззаперечним доказом вчинення позивачем ОСОБА_1 зазначених в ній правопорушень, оскільки саме по собі описання адміністративних правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою таких порушень. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення (правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справах №338/1/17 та №211/3520/16).
До цього ж у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 у справі №463/1352/16-а зазначено, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
За встановлених під час судового розгляду обставин, враховуючи, що суду не було надано будь-яких доказів, що містять відомості на підтвердження зазначених в постанові обставин вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ст.125, ч.4 ст.126 КУпАП, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121, ст.125, ч.4 ст.126 КУпАП та недоведеність старшим лейтенантом поліції Мартинюком В.А. належними, допустимими і достатніми в своїй сукупності доказами правомірності прийнятого ним рішення.
Даний висновок суду відповідає правовим висновкам, викладеним Верховним Судом в постановах від 11 грудня 2019 року у справі №761/41786/16-а та від 20 грудня 2019 року у справі №191/1060/17.
З огляду на викладене, наявні у справі докази та їх належна оцінка вказують на те, що всупереч ст.245 КУпАП старший лейтенант поліції Мартинюк В.А. не вжив заходів для повного, всебічного, об`єктивного з`ясування всіх обставин, що мають значення по даній справі, а винесена ним, як суб`єктом владних повноважень постанова серії БАВ №454284 від 20 грудня 2022 року не відповідає вимогам обґрунтованості та добросовісності, передбачених п.п.3, 5 ч.2 ст.2 КАС України. 
Відсутність належних доказів на підтвердження обставин, зазначених в оскаржуваній постанові серії БАВ №454284 від 20 грудня 2022 року свідчить про протиправність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121, ст.125, ч.4 ст.126 КУпАП (правовий висновок, викладений Верховним Судом в постанові від 08 липня 2020 року у справі №177/525/17).
Згідно зі ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За змістом ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання принципу законності.
Правовими положеннями адміністративного судочинства встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення (п.3 ч.3 ст.286 КАС України).
За змістом п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням того, що під час розгляду адміністративної справи відповідачами не було надано доказів вчинення позивачем ОСОБА_1 за обставин, викладених в оскаржуваній ним постанові, адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ст.125, ч.4 ст.126 КУпАП, суд приходить до висновку про відсутність в діях позивача ОСОБА_1 складу даних правопорушень та відсутність законних підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22 липня 2019 року у справі №757/2757/16-а.
Отже, враховуючи ненадання відповідачами належних та допустимих в розумінні ст.ст.73, 74 КАС України доказів на підтвердження порушення позивачем ОСОБА_1 вимог п.п.«а» п.31.4.7, п.п.«а» 2.1., п.п.«б» п.9.9 Правил дорожнього руху, що, як наслідок, свідчить про недоведеність старшим лейтенантом поліції Мартинюком В.А., як суб`єктом владних повноважень, правомірності своїх дій згідно з положеннями ч.2 ст.2 КАС України щодо прийняття ним оскаржуваної постанови обгрунтовано, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначених Конституцією та законами України, суд приходить до висновку про протиправність прийнятого відповідачем старшим лейтенантом поліції Мартинюком В.А. рішення - постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ №454284 від 20 грудня 2022 року та відсутність в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ст.125, ч.4 ст.126 КУпАП, що у відповідності до п.3 ч.3 ст.286 КАС України є підставою для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі, у зв`язку з чим позов в цій частині підлягає до задоволення.
Згідно з положеннями ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, за наслідком встановлення порушень вимог законодавства, суд може скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи), або скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
З огляду на викладене, позовна вимога про визнання протиправними дій старшого лейтенанта поліції Мартинюка В.А. щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121, ст.125, ч.4 ст.126 КУпАП, не підлягає задоволенню, оскільки прийняття судом вказаного рішення за наслідками розгляду адміністративної справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності не передбачене правовими нормами ч.3 ст.286 КАС України, а скасування оскаржуваної позивачем постанови від 20 грудня 2022 року серії БАВ №454284 є достатнім способом захисту порушеного права позивача, охоплює собою визнання протиправними дій відповідача, як суб`єкта владних повноважень, по її складенню, що відносяться до процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, а тому окремому оскарженню такі дії не підлягають.
Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (ч.7 ст.139 КАС України).
Позивачем по справі ОСОБА_1 при зверненні до суду був сплачений судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп. (а.с.1).
На підставі викладеного, приймаючи до уваги задоволення позову за вимогами про скасування постанови та закриття провадження у справі, сплачена позивачем ОСОБА_1 сума судового збору підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, як суб`єкта владних повноважень та розпорядника бюджетних коштів.
Керуючись ст.ст.2, 5, 12, 20, 72-77, 90, 94, 132, 139, 241, 243, 246, 255, 271, 272, 286, 295 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до старшого лейтенанта поліції СРПП відділення поліції №1 м.Долинська Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Мартинюка Валерія Анатолійовича, Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про визнання протиправними дій щодо притягнення до адміністративної відповідальності, скасування постанови про застосування адміністративного стягнення та закриття провадження по справі задовольнити частково.
Постанову серії БАВ №454284 від 20 грудня 2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором СРПП відділення поліції №1 (м.Долинська) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області старшим лейтенантом поліції Мартинюком Валерієм Анатолійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121, ст.125, ч.4 ст.126 КУпАП та застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 20400 грн. 00 коп. - скасувати.
Провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.121, ст.125, ч.4 ст.126 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 - закрити.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, в порядку розподілу судових витрат, судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду, в розмірі 536 грн. 80 коп. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).
Ім`я та найменування сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Відповідач: старший лейтенант поліції СРПП відділення поліції №1 м.Долинська Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Мартинюк Валерій Анатолійович, місцезнаходження: вул.Нова, буд.№42 м.Долинська Кропивницького району Кіровоградської області, поштовий індекс 28500.
Відповідач: Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області, місцезнаходження: вул.Віктора Чміленка, буд.№41 м.Кропивницький Кіровоградської області, поштовий індекс 25006, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України юридичної особи 40108709.
Відповідно до ч.1 ст.272 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч.4 ст.286 КАС України апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя С.Ю.Атаманова