КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження: Доповідач - Кафідова О.В.
22-ц/824/2212/2026 

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 758/16802/24

05 лютого 2026 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кафідової О.В.
суддів - Оніщука М.І.
- Шебуєвої В.А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 16 червня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Войтенко Т.В. у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «АРКС» до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування, -

в с т а н о в и в:
У грудні 2024 року Приватне акціонерне товариство «АРКС» звернулося до суду з позовом до відповідача  ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що 18 грудня 2018 року між ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» та  ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 369465а8к3, відповідно до умов якого ОСОБА_2 застрахував у позивача майнові інтереси, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу - автомобіля «Сітроєн» д.н.з.  НОМЕР_1 .
16 липня 2019 року в місті Києві по вулиця Вадима Гетьмана, 6 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки DACIA Logan, д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував  ОСОБА_1 , та автомобіля «Сітроєн», д.н.з.  НОМЕР_1 .
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 05 вересня 2019 року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
У позовній заяві позивач зазначив, що власник пошкодженого автомобіля «Сітроєн», д.н.з.  НОМЕР_1 , звернувся до позивача ПрАТ «СК «АРКС» із повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та із заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Дана заява була розглянута, пошкодження застрахованого автомобіля було визнано страховим випадком.
Позивач ПрАТ «СК «АРКС» здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 94 533,74 грн. та доплату у розмірі 6 641,06 грн. Страхове відшкодування було сплачено з вирахуванням суми несплаченої частини страхового платежу у розмірі 3116,00 грн.
Цивільно-правова відповідальність  ОСОБА_1  на момент ДТП була застрахована в ТДВ «СК «Альфа-Гарант», яка здійснила виплату ПрАТ «СК «АРКС» в межах ліміту, передбаченого полісом №АО/5788705, з вирахуванням розміру фізичного зносу деталей згідно умов полісу страхування цивільно-правової відповідальності у розмірі 68770,12 грн.
Отже, ПрАТ «СК «АРКС» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 101 174,80 грн.; 3 116,00 грн. страхова компанія недоотримала як частину страхового платежу; всього 104 290,80 грн. збитків позивача у зв`язку з настанням страхового випадку. Після отримання виплати від ТДВ «СК «Альфа-Гарант» непокритою виявилася сума 35 520,68 грн. (104290,80 грн. - 68770,12 грн.).
Посилаючись на те, що жодних дій для відшкодування збитків ОСОБА_1 вчинено не було, позивач ПрАТ «АРКС» звернувся з даним позовом до ОСОБА_1 , в якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь 35520,68 грн. на відшкодування шкоди та 3028,00 грн. судового збору.
Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 16 червня 2025 року позов ПАТ «АРКС» до ОСОБА_1 , третя особа: ТОВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування - задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «АРКС» 35520,68 грн. в рахунок відшкодування витрат, понесених у зв`язку з виплатою страхового відшкодування, та 3 028,00 грн. судового збору, а всього стягнути 38 548,68 грн. (тридцять вісім тисяч п`ятсот сорок вісім гривень 68 копійок).
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 20 серпня 2025 року відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.
Апеляційну скаргу обґрунтовують тим, що ПрАТ «СК «АРКС» здійснивши виплату страхового відшкодування у розмірі 94 533,74 грн. та доплату у розмірі 6 641,06 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 26 липня 2019 року та 22 серпня 2019 року, у силу приписів ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України "Про страхування", з урахуванням положення ст. 36 Закону України "Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", звернувся до третьої особи, тобто, набув права вимоги.
В даному випадку саме ТДВ «СК «Альфа-Гарант», як страховик цивільно-правової відповідальності транспортного засобу DACIA Logan, д.н.з. НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_1 , має відшкодовувати збитки, що були завдані внаслідок ДТП в межах ліміту відповідальності за вирахуванням франшизи, а позивач, як особа, яка виплатила страхове відшкодування особі, якій завдано збитків внаслідок ДТП, набув право вимоги, яке ця особа має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.
Позивач підтвердив факт сплати страхового відшкодування у розмірі 94 533,74 грн. та доплату у розмірі 6 641,06 грн. і звернувся до третьої особи, у якої, згідно із викладеним вище, виникає обов?язок виплати страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності, а саме: в розмірі 100 000, 00 грн.
Отримавши суму відшкодування у меншому розмірі позивач повинен був звернутись із позовом до страхової компанії «Альфа-Гарант», а не до ОСОБА_1 , оскільки саме на цю компанію був покладений обов?язок здійснити страхове відшкодування.
Покладання обов?язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, тобто, на ОСОБА_1 , суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.
Посилання суду першої інстанції на те що «ТДВ «СК «Альфа-Гарант» здійснено розрахунок страхового відшкодування в порядку суброгації є безпідставним, оскільки суброгація є одним із видів уступки права, який полягає в тому, що до нового кредитора, який реально виконав зобов?язання у вигляді сплати грошей, переходить право вимагати відповідного відшкодування від особи, відповідальної за завдану шкоду.
Під час суброгації нового зобов?язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика.
Страховик виступає замість потерпілого.
3 огляду на викладене, суброгація не дає права страховику винної у ДТП особи робити розрахунки страхового відшкодування, оскільки, як зазначено вище, відповідно до ч.1 ст. 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.
Позивачем долучені до матеріалів справи страховий акт ARX2482244, страховий акт ARX2488932, на підставі яких здійснені виплати, а, отже, третя особа зобов?язана була відшкодувати позивачу виплати в межах ліміту відповідальності, а саме: в розмірі 100 000, 00 грн.
Окрім того, позивачем не доведено обов`язку сплати мною 35 520, 00 грн, як і не наведено підстав, з яких вказана сума не може бути стягнення з СК «Альфа-Гарант».
Також, позивач СК «АРКС» подала позов про відшкодування зазначеної суми по завершенню терміну давності. Тлумачення позивачем щодо подовження терміну позовної давності через форсмажорні форсмажорних обставини, а саме на період пандемії COVID19 та військового станув важаю безпідставними у зв?язку з тим, що ПАТ СК «АРКС» вела повноцінну комерційну діяльність в зазначені форсмажорні періоди пандемії та війскового стану, а саме: сплачувала податки, виплачувала заробітні плати своїм працівникам, подавала бухгалтерські звіти, тощо. 
12 вересня 2025 року до Київського апеляційного суду від представника позивача ПрАТ «СК «АРКС» - адвоката Сечка С.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що у разі коли потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. 
Оскільки вартість майнового збитку, завданого власнику автомобіля «Сітроєн», д.н.з. НОМЕР_1 пошкодженням його автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то із відповідача, як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням.
На підставі вищевикладеного, просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 16 червня 2025 року залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідь судді Кафідової О.В., обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Як встановлено судом, 18 грудня 2018 року між ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №369465а8к3, відповідно до умов якого ОСОБА_2 застрахував у позивача майнові інтереси, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу - автомобіля «Сітроєн» д.н.з. НОМЕР_1 .
16 липня 2019 року в місті Києві по вулиця Вадима Гетьмана, 6 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки DACIA Logan, д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 , та застрахованого автомобіля «Сітроєн», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого був ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень.
Постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05 вересня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Таким чином, вина відповідача ОСОБА_1 у скоєнні ДТП є підтвердженою постановою суду у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності.
Власник пошкодженого автомобіля «Сітроєн», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 16.07.2019 звернувся до позивача ПрАТ «СК «АРКС» із повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та 17 липня 2019 року із заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу.
Дана заява була розглянута, 17 липня 2019 року пошкоджений автомобіль «Сітроєн» було оглянуто аварійним комісаром, Товариство з обмеженою відповідальності «Актив Моторс» виставив рахунок № 8633 від 17 липня 2019 року за ремонт автомобіля «Сітроєн» на суму 101 900,16 грн. 
25 липня 2019 року позивачем ПрАТ «СК «АРКС» складено страховий акт ARX2482244 про виплату на рахунок ТОВ «Актив Моторс» 94 533,74 грн. 
21 серпня 2019 року позивачем ПрАТ «СК «АРКС» складено страховий акт ARX2488932 про виплату на рахунок ТОВ «Актив Моторс» 6 641,06 грн. 
Страхове відшкодування було вирахуване та сплачене з вирахуванням суми несплаченої частини страхового платежу у розмірі 3 116,00 грн.
Позивач ПрАТ «СК «АРКС» здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 94 533,74 грн. та доплату у розмірі 6 641,06 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 26 липня 2019 року та 22 серпня 2019 року.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП була застрахована в ТДВ «СК «Альфа-Гарант» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/5788105 від 11 червня 2019 року з лімітом відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, 100 000 грн.
13 квітня 2020 року аварійним комісаром ОСОБА_3 було складено консультацію № 33-D/68/1 про величину фізичного зносу транспортного засобу «Сітроєн», відповідно до якої фізичний знос транспортного засобу «Сітроєн» складає 30,5% .
ТДВ «СК «Альфа-Гарант» здійснено розрахунок страхового відшкодування в порядку суброгації по страхувальнику ОСОБА_1 за страховим випадком від 19 червня 2019 року таким чином: обґрунтована вимога на виплату страхового відшкодування у розмірі 104 290,80 грн.; зменшення розміру страхового відшкодування на суму зносу деталей транспортного засобу на 30,5% на суму 21 166,66 грн.; зменшення розміру страхового відшкодування на суму ПДВ 13 854,02 грн.; сума страхового відшкодування 68 770,12 грн.
28 квітня 2020 року ТДВ «СК «Альфа-Гарант» складено Страховий акт № ЦВ/19/3521 про виплату на користь страхової компанії постраждалої особи АТ «СК «АРКС» 68 770,12 грн. 
28 квітня 2020 року ТДВ «СК «Альфа-Гарант» здійснила виплату ПрАТ «СК «АРКС» 68770,12 грн. в межах ліміту, передбаченого полісом № АО/5788705, з вирахуванням розміру фізичного зносу деталей та ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням № 8345.
Отже, ПрАТ «СК «АРКС» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок СТО, де ремонтувався автомобіль «Сітроєн» в розмірі 101 174,80 грн. У зв`язку з настанням страхового випадку страхова компанія недоотримала 3 116,00 грн. як частину страхового платежу. Всього збитки позивача у зв`язку з настанням страхового випадку становлять 104 290,80 грн.
Після отримання виплати від ТДВ «СК «Альфа-Гарант» непокритою виявилася сума 35 520,68 грн. (104290,80 грн. - 687 70,12 грн.), яку позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 у судовому порядку.
Станом на день розгляду справи ОСОБА_1 не вжив заходів щодо відшкодування збитків позивачу.
У конкретній справі до спірних правовідносин застосовується суброгація як порядок відшкодування шкоди, встановлений ст. 993 ЦК України: «До страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки».
Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оскільки ДТП відбулося 16 липня 2019 року, то з вимогою до винуватця ДТП позивач міг звертатися впродовж 3 років.
Позивач звернувся до суду з позовом до винуватця ДТП ОСОБА_1 в грудні 2024 року, тобто поза межами 3-річного строку. Однак, закінчення трирічного строку вже припадало на 15 липня 2022 року, коли в Україні було введено воєнний стан. Так, у п. 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, який діяв на момент звернення до суду, було визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.
Задовольняючи позовні вимоги ПрАТ «Страхова компанія «АРКС», стягуючи з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» страхового відшкодування в розмірі 38 548,68 грн., суд першої інстанції виходив із того, що вартість матеріального збитку та вартість відновлювального ремонту - це різні суми, які не слід ототожнювати, тому вартість відновлювального ремонту пошкодженого у дорожньо-транспортній пригоді транспортного засобу більша за вартість матеріального збитку, а вартість матеріального збитку - це та сума, яку за Законом України «Про ОСЦПВ» має сплатити страховик як страхове відшкодування. Страхова компанія компенсує матеріальний збиток, а різницю між збитком та вартістю відновлювального ремонту компенсує винна особа. У конкретному випадку вимоги до ОСОБА_1 фактично зводяться до стягнення з нього 30,5% коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу Сітроєн, який не покривається страховою компанією.
З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події ( страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (стаття 22 вказаного Закону).
Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.
Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №14-176цс18.
Як вбачається із матеріалів справи, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача - ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу «DACIA», державний номерний знак НОМЕР_2 , була застрахована в ТДВ «СК «Альфа-Гарант» за полісом № АО/5788705 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Судом першої інстанції було вірно встановлено, що на ТДВ «СК «Альфа-Гарант», як страховика відповідача, покладений відповідний обов`язок у межах суми страхового відшкодування.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не є належним відповідачем у справі, суд апеляційної інстанції відхиляє з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП.
У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Таким чином, обов`язком страховика є відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, тому за обставин цієї справи у нього не виникло обов`язку повного відшкодування шкоди в межах ліміту відповідальності.
Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
У постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 Верховний Суд України дійшов висновку, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).
Аналогічні висновки, викладеного Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 у справі №754/1114/15-ц, від 21лютого 2020 року у справі №755/5374/18, від 22 квітня 2020 року, у справі №756/2632/17, від 22 квітня 2021 року у справі №759/7787/18, від 11 серпня 2021 року у справі №554/8473/19.
18 грудня 2018 року між ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №369465а8к3, відповідно до умов якого ОСОБА_2 застрахував у позивача майнові інтереси, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу - автомобіля «Сітроєн» д.н.з. НОМЕР_1 .
16 липня 2019 року в місті Києві по вулиця Вадима Гетьмана, 6 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки DACIA Logan, д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 , та застрахованого автомобіля «Сітроєн», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого був ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень.
Постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05 вересня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Власник пошкодженого автомобіля «Сітроєн», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 16.07.2019 звернувся до позивача ПрАТ «СК «АРКС» із повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та 17 липня 2019 року із заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу.
Дана заява була розглянута, 17 липня 2019 року пошкоджений автомобіль «Сітроєн» було оглянуто аварійним комісаром, Товариство з обмеженою відповідальності «Актив Моторс» виставив рахунок № 8633 від 17 липня 2019 року за ремонт автомобіля «Сітроєн» на суму 101 900,16 грн. 
25 липня 2019 року позивачем ПрАТ «СК «АРКС» складено страховий акт ARX2482244 про виплату на рахунок ТОВ «Актив Моторс» 94 533,74 грн. 
21 серпня 2019 року позивачем ПрАТ «СК «АРКС» складено страховий акт ARX2488932 про виплату на рахунок ТОВ «Актив Моторс» 6 641,06 грн. 
Страхове відшкодування було вирахуване та сплачене з вирахуванням суми несплаченої частини страхового платежу у розмірі 3 116,00 грн.
Позивач ПрАТ «СК «АРКС» здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 94 533,74 грн. та доплату у розмірі 6 641,06 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 26 липня 2019 року та 22 серпня 2019 року.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП була застрахована в ТДВ «СК «Альфа-Гарант» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/5788105 від 11 червня 2019 року з лімітом відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, 100 000 грн.
13 квітня 2020 року аварійним комісаром ОСОБА_3 було складено консультацію № 33-D/68/1 про величину фізичного зносу транспортного засобу «Сітроєн», відповідно до якої фізичний знос транспортного засобу «Сітроєн» складає 30,5% .
ТДВ «СК «Альфа-Гарант» здійснено розрахунок страхового відшкодування в порядку суброгації по страхувальнику ОСОБА_1 за страховим випадком від 19 червня 2019 року таким чином: обґрунтована вимога на виплату страхового відшкодування у розмірі 104 290,80 грн.; зменшення розміру страхового відшкодування на суму зносу деталей транспортного засобу на 30,5% на суму 21 166,66 грн.; зменшення розміру страхового відшкодування на суму ПДВ 13 854,02 грн.; сума страхового відшкодування 68 770,12 грн.
28 квітня 2020 року ТДВ «СК «Альфа-Гарант» складено Страховий акт № ЦВ/19/3521 про виплату на користь страхової компанії постраждалої особи АТ «СК «АРКС» 68 770,12 грн. 
28 квітня 2020 року ТДВ «СК «Альфа-Гарант» здійснила виплату ПрАТ «СК «АРКС» 68 770,12 грн. в межах ліміту, передбаченого полісом № АО/5788705, з вирахуванням розміру фізичного зносу деталей та ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням № 8345.
ПрАТ «СК «АРКС» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок СТО, де ремонтувався автомобіль «Сітроєн» в розмірі 101 174,80 грн. У зв`язку з настанням страхового випадку страхова компанія недоотримала 3 116,00 грн. як частину страхового платежу. Всього збитки позивача у зв`язку з настанням страхового випадку становлять 104 290,80 грн.
Отже, ТДВ «СК «Альфа-Гарант» здійснило виплату страхового відшкодування на користь ПрАТ «СК «АРКС» у розмірі, визначеному статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме 68 770,12 грн. (вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням фізичного зносу), а відтак, у страховика відповідача не виникло обов`язку з відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка склала 38 548,68 грн., незважаючи на те, що збитки є меншими від страхової суми (ліміту відповідальності).
З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що страхова виплата ТДВ «СК «Альфа-Гарант» у розмірі 68 770,12 грн. не покриває суму виплаченого страхового відшкодування ПрАТ «СК «АРКС», а відтак, невідшкодована сума виплати підлягає стягненню з відповідача - ОСОБА_1 як особи, винної у вчиненні ДТП. А тому з урахуванням ст.1194 ЦК України ОСОБА_1 є належним відповідачем у справі.
Доводи апеляційної скарги відносно пропуску позивачем строку звернення до суду із даними вимогами колегія суддів вважає необґрунтованими з наступних підстав.
Відповідно до правових позицій Верховного Суду, викладених у постановах від 23.05.2018 у справі № 199/1848/16, від 27.12.2018 у справі № 373/2348/16-ц, від 10.01.2019 у справі №200/13392/13-ц, 28.02.2018 у справі 521/16989/13-ц, при суброгації строк позовної давності обчислюється з моменту ДТП, а при регресі - з моменту здійснення відповідної виплати страхового відшкодування. Тобто, у разі суброгації перебіг строку позовної давності починається від дня настання страхового випадку, оскільки при переході права вимоги до страховика переходять усі права, які мав страхувальник, зокрема це стосується і права на подання позову, у тому числі щодо часу виникнення права на позов - з моменту ДТП, в результаті якої заподіяно шкоду.
Право на звернення до суду за захистом кореспондується зі статтею 256 ЦК України, яка встановлює для особи часові межі для звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу та називає їх позовною давністю.
Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).
За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).
Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оскільки ДТП відбулося 16 липня 2019 року, то з вимогою до винуватця ДТП позивач міг звертатися впродовж 3 років.
Позивач звернувся до суду з позовом до винуватця ДТП ОСОБА_1 в грудні 2024 року, тобто поза межами 3-річного строку. Однак, закінчення трирічного строку вже припадало на 15 липня 2022 року.
Проте, як правильно зазначив суд першої інстанції, 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався та діє наразі.
15 березня 2022 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (№ 2120-IX), відповідно до якого прикінцеві та перехідні положення ЦК України були доповнені пунктом 19. Згідно з останнім у період дії в Україні воєнного стану позовна давність, визначена у ст. 257, 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України, продовжуються на строк його дії. А продовження строків у свою чергу, свідчить, що їх перебіг, який відбувається у період дії воєнного стану, не зараховується при обчисленні.
Отже, з 17 березня 2022 року (з дня набрання чинності Законом) перебіг позовної давності зупинився для будь-яких зацікавлених у судовому захисті осіб. Причому, перебіг позовної давності зупиняється на весь час існування воєнного стану. І лише від дня припинення останнього плин строку захисту порушеного, оспорюваного або невизнаного суб`єктивного права в судовому порядку продовжиться, з урахуванням часу, що минув до його зупинення.
Оскільки загальний трирічний строк пред`явлення позову у справі, яка переглядається, спливав 15 липня 2022 року, тобто під час дії воєнного стану, то цей строк не сплив, а вважається продовженим до кінця його дії.
Встановивши, що внаслідок компенсації страховою компанією шкоди потерпілій у ДТП стороні позивач набув право вимоги саме у порядку суброгації, а також зважаючи на відсутність інших підстав для відмови у позові, колегія суддів вважає позовні вимоги обґрунтованими та доведеними.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути змінено та скасовано з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Керуючись ст.ст. 1166, 1187, 1194 ЦК України, ст.ст. 6, 28, 29, 36 Закону України «Про обо`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 77, 78, 81, 103, 106, 268, 367, 368, 374 - 376, 381 - 383 ЦПК України, суд,- 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Подільського районного суду м. Києва від 16 червня 2025 року - залишити без змін.
Постанова Київського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та не може бути оскаржена до Верховного Суду.

Головуючий Судді: