Справа № 291/11/26
Провадження №2-о/291/8/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року селище Ружин

Ружинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Федорчук І.В.
за участі секретаря судового засідання Герасимчук Н.П.
представника заявника Павлової Д.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у селищі Ружин цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа особі,

в с т а н о в и в:
05 січня 2026 року заявниця ОСОБА_1 звернулась до Ружинського районного суду Житомирської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа особі.
Свої вимоги мотивує тим, що вона ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягла пенсійного віку і 02.11.2023 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
14.11.2023 року у відповіді на заяву Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області зазначено, що відповідно до ст. 24 Закону страховий стаж - це період, протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону, за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діято до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у нії затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі - Порядок) основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до провадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, службі, навчання, а також архівними установами.
Згідно з пунктом 3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжні відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки з наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
За наданими документами до страхового стажу не зараховані: періоди роботи згідно записів у трудовій книжні НОМЕР_1 , скільки на титульній сторінці Ваші особисті дані, зокрема, прізвище зазначено « ОСОБА_2 » (рос. мовою), що не відповідає ОСОБА_3 паспортним даним « ОСОБА_2 » (рос. мовою). Відповідно до ст. 26 Порядку, у тих випадках, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує стаж роботи, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом громадянина України або свідоцтвом про народження, факт належності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.
На цей час заявниця має намір оформити отримання пенсії за віком, однак зробити цього не може, оскільки в правовстановлюючому документі, який підтверджує її страховий стаж, а саме: в трудовій книжці НОМЕР_2 прізвище заявниці зазначено « ОСОБА_2 » (рос. мовою), що не відповідає паспортним даним « ОСОБА_2 » (рос. мовою).
З урахуванням вищевикладеного, просить встановити факт належності їй ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трудової книжки серії НОМЕР_3 , заповненої 30.04.1989 року на російській мові на ім`я « ОСОБА_4 », ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою суду від 07 січня 2026 року відкрито окреме провадження у справі та призначено судове засідання.
Від заявниці ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у її відсутності.
Представник заявника ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала вимоги викладені в поданій до суду заяві просила їх задовольнити.
Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, підстав неявки суду не повідомив. 
Заслухавши представника заявника, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.
Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документу.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, перелік яких визначений частиною першою статті 315 ЦПК України.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
У цій справі заявниця просила встановити належність їй трудової книжки, в якій її прізвище зазначено « ОСОБА_2 » (рос. мовою), що не відповідає паспортним даним « ОСОБА_2 ».
Встановлення належності трудової книжки заявниці надасть їй право на включення певних періодів роботи до трудового стажу для призначення пенсії за віком.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.
Враховуючи вищезазначене, слід зробити висновок про те, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:
-факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;
-встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;
- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);
-чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.
Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 16 червня 2021 року № 643/6447/19 (провадження № 61-14968св20), від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19 (провадження № 61-14667св20), від 18 листопада 2020 року у справі № 554/3600/19 (провадження № 61-8937св20), від 25 листопада 2020 року у справі № 636/4087/19 (провадження № 61-13847св20), від 19 червня 2019 року у справі № 752/20365/16-ц (провадження № 61-24660св18), від 05 грудня 2019 року у справі № 750/9847/18 (провадження № 61-18230св19).
Відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 убачається, що прізвище, ім`я, по-батькові заявника, ОСОБА_1 , вказана дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження Житомирська область, Ружинський район, с.Вчорайше (а.с.5).
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 02 жовтня 1968 року, ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження Житомирська область, Ружинський район, с.Вчорайше (а.с.8).
Згідно трудової книжки серії НОМЕР_3 заявниці, вона була видана 30.04.1983 на ім`я « ОСОБА_4 », ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9,11-12).
Відповідно до листа №0600-0218-8/121704 від 14.11.2023 ГУ ПФУ у Житомирській області прийнято рішення про не зарахування до страхового стажу заявниці періодів роботи, які зазначені в трудовій книжці НОМЕР_3 з підстав не співвпадіння прізвища зазначеного на титульній сторінці трудової книжки з паспортними даними (а.с.13-14).
Досліджені судом докази вказують про наявність розбіжностей у написанні прізвища заявниці, які ставлять під сумнів, належність їй правовстановлюючого документу, та позбавляє її можливості підтвердити трудовий стаж та зумовлює необхідність встановлення факту, що має юридичне значення в судовому порядку.
Встановлення факту належності вказаного правовстановлюючого документу для заявниці має юридичне значення, оскільки наявність такої розбіжності позбавляє її можливості оформити документи для призначення пенсії за віком, тож суд вважає заяву ОСОБА_1 обґрунтованою та такою, яку належить задовольнити.
Положеннями ст. ст. 80,81 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм процесуального права, а також враховуючи, що розбіжності у правовстановлюючому документі унеможливлює використання заявницею цього документу для реалізації свого права, надані заявницею докази на підтвердження факту належності цього документу у контексті положень статей 77-80 ЦПК України є належними, допустимими, достовірними та достатніми, то суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 є підставною та її належить задовольнити.
Відповідно до вимог ч. 7ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
Керуючись статтями 77-80,247,263,264,265,268,273,293,294,315,354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа особі - задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трудової книжки серії НОМЕР_3 , заповненої 30.04.1989 року на ім`я « ОСОБА_4 », ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники справи:
заявник - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 );
представник заявника - ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_7 , АДРЕСА_2 ;
заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області (місцезнаходження: м. Житомир, вул. Ольжича,7, 10003, код ЄДРПОУ 13559341).

Дата складення повного тексту рішення 05 лютого 2026 року.

Суддя І.В. Федорчук