Справа № 595/978/20 
Провадження № 1-кп/595/6/2026 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.01.2026

Бучацький районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бучач кримінальні провадження №12020210180000305 та №12020210180000306, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 червня 2020 року, про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соколів Бучацького району Тернопільської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, одруженого, на утриманні має п`ятьох неповнолітніх дітей, непрацюючого, не судимого, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.246 КК України, 

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та зареєстрованого в с. Скоморохи Бучацького району Тернопільської області, проживаючого у с. Соколів Чортківського (раніше Бучацького) району Тернопільської області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, непрацюючого, не судимого, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.246 КК України, 

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5  
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_3 
захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_6 
ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що впродовж червня і до 01 липня 2019 року у ОСОБА_4 та ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на здійснення незаконної порубки дерев у лісовому урочищі Дзіканський гай», яке знаходиться за межами населеного пункту на території Жизномирської сільської ради Бучацького району з подальшим перевезенням незаконно зрубаного лісу до місця запланованого тимчасового зберігання. 
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , упродовж червня і до 01 липня 2019 року, спільно із ОСОБА_3 , підшукали транспорт та інші інструменти, необхідні для здійснення незаконної порубки дерев і їх подальшого перевезення. 
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на незаконну порубку дерев, не маючи на те спеціального дозволу та відповідних документів, всупереч вимогам ст. 36 Лісового кодексу України, Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та постанови КМУ від 16 травня 2007 року №733 «Про затвердження Порядку поділу лісів на категорії та виділення особливо захисних лісових ділянок», знаходячись у лісовому урочищі «Дзіканський гай» загальною площею 32,47 га за межами населеного пункту на території Жизномирської сільської ради Бучацького району Тернопільської області (координати супутника початкові: №49?02.616 min.; Е025. ?20.323 min) впродовж червня і до 01 липня 2019 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за допомогою пили незаконно відділили від кореня до ступеню припинення росту, належні ІНФОРМАЦІЯ_3 3 дерева породи «Дуб звичайний», які розкрижували на колоди довжиною 2,5-3,5 м.
У подальшому, незаконно зрубану деревину ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на невстановлених досудовим розслідуванням транспортних засобів перевозили на територію земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де їх склали для тимчасового зберігання з метою подальшої реалізації.
Своїми умисними діями, що виразились у незаконній порубці дерев у лісах, перевезенні та зберіганні незаконно зрубаних дерев породи «Дуб звичайний» ОСОБА_4 разом із ОСОБА_3 , заподіяли лісу внаслідок незаконного вирубування дерев у лісовому урочищі «Дзіканський гай» на території Жизномирської сільської ради Бучацького району Тернопільської області на суму 55591,01 грн, що відповідно до ч. 1 примітки до ст. 246 КК України є істотною шкодою.
Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.246 КК України, а саме в незаконній порубці дерев у лісах, перевезенні незаконно зрубаних дерев, вчинені за попередньою змовою групою осіб, що спричинило істотну шкоду.
Обвинувачений ОСОБА_3  у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України, заперечив повністю, від дачі показів відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.
Обвинувачений ОСОБА_4  у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України, заперечив повністю, від дачі показів відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.
Незважаючи на невизнання обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України, їх вина повністю доведена наступними дослідженими в суді доказами, обсяг яких був визначений за погодженням з учасниками судового провадження.
Так, представник потерпілого ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що на той час, коли вона працювала у ІНФОРМАЦІЯ_4 , місцеві мешканці повідомили, що в лісі проводиться рубка, чутно, що гудять бензопили. Вона, разом з головою сільської ради поїхали до лісу, щоб дізнатися, що там відбувається, де побачили досить багато пнів від свіжозрізаних дубів. Після виявленого викликали поліцію і почали все досліджувати. Порубка дерев була виявлена на території лісового урочища «Дзіканський гай». Окрім пеньків, на вказаній території були також не забрані дуби. Все це вона бачила особисто. Для того, щоб забрати зрубані дерева, на її думку, потрібна була спеціальна техніка. Це були досить великі, масивні дерева, їх було близько 10-20 дубів, точну кількість вказати не може, бо особисто не рахувала. Цим займались відповідні люди, на місці була поліція та комісія, які рахували зрізані дерева, про що складали відповідні документи. Вона переконана, що дану рубку проводило не лісове господарство, оскільки вони б не ховалися та не тікали з місця події. На даний час ліс належить ІНФОРМАЦІЯ_5 , який перейшов під відання останньої після створення громад. 
Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що з листопада 2005 року працює директором ІНФОРМАЦІЯ_6 . В коло його обов`язків входить загальна організація охорони лісу, ведення лісового господарства. Знайомий з ОСОБА_4 , який приходив до них у контору та повідомив, що є підприємцем та хоче купити в них ліс, просив виписати лісоматеріали. Вони з ним заключили договір, згідно якого відпустили йому відповідну кількість лісоматеріалів, скільки саме, не пам`ятає. Це було орієнтовно у 2019 чи 2020 році, пору року не пригадує. Договори підписували з ОСОБА_4 та його дружиною, на скільки він пригадує, але не впевнений у цьому. Договори заключали неодноразово щодо породи дерев «дуб», об`єми були великі. Порубка проводилась їх працівниками, а вивіз здійснювався його транспортом безпосередньо з лісу і виключно в денну пору доби. Щодо незаконної порубки дерев, то йому нічого невідомо. Лісове урочище «Дзіканський гай» не належить до його зони контролю. 
Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснив, що на той час працював оперуповноваженим СКП ВП №2 (м. Бучач) ЧРВП ГУНП в Тернопільській області та 01 липня 2019 року він був у добовому наряді в слідчо-оперативній групі. Після надходження повідомлення від гр. ОСОБА_10 про незаконну порубку дерев у лісовому масиві «Жизномирські гаї» він, разом з однофамільцем ОСОБА_11 , який був відповідальним за вказане повідомлення, виїхали в Жизномирські гаї, куди їх спрямував ОСОБА_12 , який особисто присутній на місці з ними не був, а пояснив куди їхати по телефону. Прибувши на місце, вони виявили часткові зрізи пнів дерев. На скільки він пам`ятає, слідчі їм повідомили, що дана деревина знаходиться при виїзді з м. Бучач по вул. Галицька на території колишнього цукрового заводу. Тоді вони полем переїхали туди з с. Жизномира, де побачили дуби, накриті чорною поліетиленовою плівкою. Це були довгі колоди, орієнтовно на цілу вантажну машину, їх там було багато. На місці події залишився ОСОБА_11 та слідча ОСОБА_13 , яка приїхала на місце події і там залишилася, а він узяв експерта ОСОБА_14 і поїхав до лісу на місце зрізів, де були пні. Надалі вони продовжували перебувати в лісі, де проводили слідчі дії. Він не пригадує, чи були дерева свіжозрізані та не пам`ятає їх точну кількість. Під час того, як здійснювались зрізи з пнів він присутній не був. В той час вони з експертом робили злитки зі слідів шин, які виявлені на місці. 
Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснив, що він працює начальником сектору превенції ПП ВП №2 (м. Бучач), у липні 2019 року, будучи відповідальним від керівництва, здійснював разом із слідчо-оперативною групою виїзд на повідомлення ОСОБА_10 , в якому йшлося про те, що на території колишнього цукрового заводу знаходиться деревина, яка незаконно зрізана у лісі в урочищі, точно не пригадує, але здається «Бучацькі гаї». Вони приїхали туди на територію цукрового заводу, біля проїжджої частини дороги, де є накид землі, були виявлені колоди дерев породи дуб, накриті чорною поліетиленовою плівкою. Колод було досить багато і за розміром вони були не маленькі та свіжозрізані. Після цього, ним чи оперативним працівником карного розшуку здійснено телефонний дзвінок до заявника з метою з`ясування причини повідомлення та що йому з цього приводу відомо, хто це зробив і звідки конкретно було здійснено незаконну порубку тієї деревини, де її взято. Після того, вони поїхали на місце, яке вказав заявник як місце зрізу, де знайшли в лісі свіжозрізані пеньки. Це були свіжозрізані колоди, які точно давно не були зрізані, можливо тиждень, а можливо і менше. Другим автомобілем приїхав експерт, почали проводити огляд, фотографувати, проводили слідчі дії. Надалі вони приїхали назад до зрізаних дубів, опитували можливих очевидців, з`ясовували хто їх привіз. На скільки він пам`ятає, там велося будівництво мийки десь на відстані 100 м, де було багато людей, ставили бруківку, однак їм ніхто нічого не повідомив. Заїзд до тієї території був відкритим.
Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що працює старшим бухгалтером у ФГ « ОСОБА_16 », станом на той час працювала головним бухгалтером ДП « ІНФОРМАЦІЯ_7 ». В її обов`язки входило подання звітності, контроль по бухгалтерському обліку. Контроль за договорами здійснювала інша людина, яка займалась їх укладенням. Між лісгоспом і ФОП ОСОБА_17 та її чоловіком ОСОБА_18 укладались договори, вони купували деревину. Продаж не був разовим, це було кілька разів. Про вирубку їй нічого невідомо. Вона лише перевіряла, чи були укладені договори та чи все було правильно. 
Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні показав, що у 2019 році він разом з братом ОСОБА_20 був залучений працівниками поліції до огляду місця події в якості понятого. Це була територія колишнього цукрового заводу, де проводили заміри колод дерев, які стояли в бур`янах. Все тривало близько 15-20 хв. У його присутності не зрізали пеньки дерев і не вилучали їх. У с. Жизномир він присутнім не був.
Свідок ОСОБА_21 (дошлюбне прізвище ОСОБА_22 ) в судовому засіданні пояснила, що вона, перебуваючи у слідчо-оперативній групі, здійснювала виїзд у лісову місцевість, де було виявлено пні зрізаних дерев та сліди транспортного засобу, які довели їх до території де було виявлено колоди зрізаних дерев. Нею було проведено огляд місця події із залученням понятих, яким було роз`яснено їхні права та обов`язки. Поняті були залучені від початку огляду місця події і були присутні до його завершення. Залучені до огляду місця події поняті власноруч розписалися в протоколі.
Свідок ОСОБА_19 під час одночасного допиту зі свідком ОСОБА_21 підтвердив, що був залучений до огляду місця події, який відбувався у лісовій місцевості, де виявлено пні, після чого поїхали в м. Бучач, де була виявлена деревина. Підтвердив, що був залучений до слідчої дії огляду місця події зі своїм братом ОСОБА_20 . Уточнив, що був присутнім при огляді також безпосередньо і в лісовій місцевості, де було виявлено зрізані пні також. При допиті заперечував цю обставину, оскільки призабув, так як пройшло багато часу. В судовому засіданні підтвердив, що підпис у протоколі огляду місця події від 01 липня 2019 року, який був наданий йому для огляду, належить саме йому.
Свідок ОСОБА_23 , який допитаний в судовому засіданні за клопотанням сторони захисту, в судовому засіданні показав, що показань на стадії досудового розслідування він не надавав, він був громадським активістом ГО « ІНФОРМАЦІЯ_8 », вони на громадських засадах виїжджали по лісах, кар`єрах, з питань порубки, видобутку каменю. Він їхав, побачив ліс і зробив реєстрацію на лінію «102». Колоди дубів він виявив на земельній ділянці по вул. Тичини в м. Бучач біля автомийки « ІНФОРМАЦІЯ_9 » десь у кінці березня - квітні. Він хотів самостійно виявити хто їх забере звідти, часто туди приїжджав, спостерігав, бо живе неподалік. Вже пізніше він виявив у лісі с. Жизномир близько 20 штук зрізаних дерев дуба. Кому належить автомийка « ІНФОРМАЦІЯ_9 », де знаходилися зрізи дерев, він не знає, але така розташована на території цукрового заводу. На момент прибуття працівників поліції, яких він викликав, він не був присутній, оскільки після реєстрації на лінію « НОМЕР_1 » їх не дочекався. Ті пеньки, які він виявив в с. Жизномир не були свіжозрізані, видно було, що такі зрізані десь в січні, два місяці перед тим. Сліди по вул. Тичини в м. Бучач були від воза, на територію він не заїжджав, туди не заходив. Зазначив, що за тим лісом він дивився близько одного-двох місяців. Він не може стверджувати, що це був саме той ліс, який він виявив у березні-квітні місяці 2019 року. Замірів дерев він не робив, не пам`ятає скільки дерев було, близько 50-ти штук. 

Також винуватість обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 підтверджується наступними, дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:
- клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів від 11 листопада 2019 року та ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_10 від 14 листопада 2019 року у справі №607/26517/19, відповідно до якої зазначене клопотання прокурора задоволено, надано дозвіл прокурору Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_24 на тимчасовий доступ до документів, що знаходяться у кримінальному провадженні №12017210060000353 від 25.08.2017, яке перебуває у службовому кабінеті прокурора ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_24 , а саме: рапорта ст. інспектора-чергового ІНФОРМАЦІЯ_12 ОСОБА_25 від 01.07.2019, зареєстрований за №1803, про те, що ним 01.07.2019 отримано повідомлення від ОСОБА_23 про те, що невідома особа здійснила вирубку лісу, а саме дерев породи «Дуб» на території Жизномирської сільської ради Бучацького району; протоколу огляду місця події від 01.07.2019; супровідного листа за №6249103/04-2019 від 02.07.2019 про скерування слідчому судді клопотання про арешт майна; клопотання про арешт майна від 02.07.2019; акту від 04.07.2019 про передачу на зберігання колод деревини в кількості 56 штук; ухвали слідчого судді від 15.07.2019 про накладення арешту на майно, з можливістю вилучення оригіналів вказаних документів; протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 15 листопада 2019 року; описом речей і документів, які були вилучені на підставі вищенаведеної ухвали слідчого судді від 15 листопада 2019 року;
- протоколом огляду місця події від 01 липня 2019 року, відповідно до якого огляд проводився в присутності понятих ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , а саме в лісі, який знаходиться на балансі сільської ради с. Жизномир та розташований за селом. Під час огляду встановлено зрізи дерев ймовірно породи дуб: діаметр дерева №1 становить 1 м, на відстані 100 м від даного дерева наявний зріз із дерева імовірно породи дуб №2 діаметр 70 см, у даному лісі було виявлено 30 зрізів породи дуб, які хаотично розміщені по даному лісі. Зріз дерева №3 становив у діамерті 90 см, зріз дерева №4 діаметром 1 м, діаметр дерева №5 - 1,5 м, діаметр дерева №6 - 78 см, діаметр дерева №7 - 94 см, діаметр дерева №8 - 78 см, діаметр дерева №9 - 94 см, діаметр дерева №10 - 1 м, діаметр дерева №11 - 1 м, діаметр дерева №12 - 1,40 м, діаметр дерева №13 - 80 см, діаметр дерева №14 - 90 см, діаметр дерева №15 - 80 см, діаметр дерева №16 - 80 см, діаметр дерева №17 - 1 м, діаметр дерева №18 - 85 см, діаметр дерева №19 - 78 см, діаметр дерева №20 - 1,10 м, діаметр дерева №21 - 1,14 см, діаметр дерева №22 - 20 см, діаметр дерева №23 - 1,10 м, діаметр дерева №24 - 70 см, діаметр дерева №25 - 76 см, діаметр дерева №26 - 97 см, діаметр дерева №27 - 76 см, діаметр дерева №28 - 70 см, діаметр дерева №29 - 92 см, діаметр дерева №30 - 78 см. При огляді зрізів було виявлено сліди шин вантажного автомобіля. Після огляду стовбурів дерев, огляд перемістився на територію, де виявлено зрізи дерев породи дуб. До тих дерев прокладаються сліди шин вантажного автомобіля, які вели із самого лісу, де було виявлено порубку дерев породи дуб. При огляді зрізів дерев було встановлено, що дані дерева знаходяться на необгородженій території з лівої і з правої сторони яких наявне зелене зображення. Дані зрізи дерев породи дуб довжиною приблизно від 2,5 м до 3,5 м. Кількість виявлених зрізів дерев породи дуб становить 56 шт. Після огляду даних зрізів дерев їх передано під охорону до вирішення питання подальшого їх переміщення для зберігання у ІНФОРМАЦІЯ_13 . Після цього, зрізи дерев у кількості 56 шт. за допомогою вантажного автомобіля було переміщено на територію ІНФОРМАЦІЯ_14 за адресою: АДРЕСА_3 . Також, під час огляду пнів у лісі було виявлено сліди шин автомобіля, які за допомогою будівельного гіпсу були зняті, після чого було зроблено знімок сліду шин, який поміщено в паперову коробку, опечатано з підписами понятих;
- протоколом огляду місця події від 11 вересня 2019 року, відповідно до якого огляд проведено в присутності понятих ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , за участю спеціалістів ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 та голови ІНФОРМАЦІЯ_15 ОСОБА_31 , а саме оглянуто ділянку лісу, яка розташована на території Жизномирської сільської ради масив лісовий « ІНФОРМАЦІЯ_16 » координати супутника №49?02.616 min.; Е025. ?20.323 min, на якій виявлено ряд пнів дерев породи дуб звичайний. Із вказаних тридцяти одного пня породи дуб виконано зрізи, та встановлено, що на них затіска та клеймо відсутні. Виконані зрізи вилучені та поміщені на територію складу ДП « ІНФОРМАЦІЯ_17 », що за адресою АДРЕСА_4 ;
- розрахунком розміру шкоди, заподіяної лісу внаслідок незаконного вирубування дерев породи дуб у лісовому урочищі «Дзіканський гай» площею 32,47 га за межами населеного пункту на території Жизномирської сільської ради Бучацького району, проведеним державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області ОСОБА_29 , розмір якої, з урахуванням порядку індексації такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу, становить 723980,78 грн.
- висновком судової трасологічної експертизи, складеної експертом ІНФОРМАЦІЯ_18 ОСОБА_32 № 1.3-591/19 від 10.12.2019, згідно з яким, зріз деревини з цифровим позначенням 27/2, який виконаний із лісоматеріалів круглих породи «Дуб звичайний», а саме колод дерев, які зберігаються на території нижнього складу ДП « ІНФОРМАЦІЯ_7 » за адресою АДРЕСА_4 та зріз деревини №5, який виконаний із пня на ділянці лісу на території Жизномирської сільської ради на території лісового масиву « ІНФОРМАЦІЯ_16 » (координати супутника початкові: №49? 02.616 min.; Е0,25? 20. 323 min), до розділення складали одне ціле (один стовбур); зріз деревини з цифровим позначенням 53/6, який виконаний із лісоматеріалів круглих породи «Дуб звичайний», а саме колод дерев, які зберігаються на території нижнього складу ДП « ІНФОРМАЦІЯ_7 » за адресою АДРЕСА_4 та зріз деревини №1, який виконаний із пня на ділянці лісу на території Жизномирської сільської ради на території лісового масиву « ІНФОРМАЦІЯ_16 » (координати супутника початкові: №49? 02.616 min.; Е0,25? 20. 323 min), до розділення складали одне ціле (один стовбур); зріз деревини з цифровим позначенням 56/9, який виконаний із лісоматеріалів круглих породи «Дуб звичайний», а саме колод дерев, які зберігаються на території нижнього складу ДП « ІНФОРМАЦІЯ_7 » за адресою АДРЕСА_4 та зріз деревини №6, який виконаний із пня на ділянці лісу на території Жизномирської сільської ради на території лісового масиву « ІНФОРМАЦІЯ_16 » (координати супутника початкові: №49? 02.616 min.; Е0,25? 20. 323 min), до розділення складали одне ціле (один стовбур). Встановити, чи складали раніше єдине ціле 28 зрізів деревини, які виконані із пнів на ділянці лісу на території Жизномирської сільської ради на території лісового масиву « ІНФОРМАЦІЯ_16 » (координати супутника початкові: №49? 02.616 min.; Е0,25? 20. 323 min.) із 6-ма зрізами деревини, які виконані із лісоматеріалів круглих породи «Дуб звичайний», а саме колод дерев, які зберігаються на території нижнього складу ДП « ІНФОРМАЦІЯ_7 » за адресою АДРЕСА_4 , не видається можливим через те, що спільних ліній і поверхонь розділення між собою вони не мають. Це пояснюється терміном «мінус матеріал», тобто відсутність частини матеріалу, яка знищена шириною робочої поверхні ріжучого інструмента, розтріскуванням та деформацією наданих на дослідження зрізів по причині нерівномірного усихання деревини в різних умовах, відколами та втратою фрагментів деревини під час пиляння;
- розрахунком розміру шкоди, заподіяної лісу внаслідок незаконного вирубування дерев породи дуб у лісовому урочищі «Дзіканський гай» площею 32,47 га за межами населеного пункту на території Жизномирської сільської ради Бучацького району, проведеним державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області ОСОБА_29 (згідно результатів трасологічної експертизи та висновку експерта від 21.05.200 №6/3-34), розмір якої, з урахуванням порядку індексації такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу, становить 58083,35 грн.
- висновком судової економічної експертизи, складеної експертом ІНФОРМАЦІЯ_19 ОСОБА_33 № 6.3-34 від 21.05.2020, згідно з яким, документально та розрахунково підтверджується розмір матеріальної шкоди, визначений ІНФОРМАЦІЯ_20 в «Розрахунку розміру шкоди» (лист №1/1-1-05-3339/1864 від 13.09.2019) в результаті рубки 31 (тридцяти одного) дерева породи дуб на території лісового масиву «Дзіканський гай», на загальну суму 723980,76 грн. Не видається можливим документально та розрахунково підтвердити розмір матеріальної шкоди, визначений за результатами проведеної трасологічної експертизи №1.3-431/19 рубки 3 (трьох) дерев породи «Дуб» на території лісового масиву «Дзіканський гай», у зв`язку з тим, що в даному документі відсутні вихідні дані та сам розрахунок матеріальної шкоди. Документально та розрахунково підтверджується розмір матеріальної шкоди, визначений ІНФОРМАЦІЯ_20 в «Розрахунку розміру шкоди» (лист №1/1-1-05-3339/1864 від 13.09.2019) в результаті рубки 11 (одинадцяти) дерев породи граб на території лісового масиву «Дзіканський гай», на загальну суму 35941,08 грн.
- висновком судової економічної експертизи, складеної експертом ІНФОРМАЦІЯ_19 ОСОБА_33 № 6/3-42 від 26.06.2020, згідно з яким документально та розрахунково підтверджується розмір матеріальної шкоди, визначений ІНФОРМАЦІЯ_20 в «Розрахунку розміру шкоди» (лист №1/1-1-05-2012 від 03.06.2020) в результаті рубки 3 (трьох) дерев породи дуб на території лісового масиву «Дзіканський гай», на загальну суму 58083,35 грн;
- розрахунком розміру шкоди, заподіяної лісу внаслідок незаконного вирубування дерев породи дуб у лісовому урочищі «Дзіканський гай» площею 32,47 га за межами населеного пункту на території Жизномирської сільської ради Бучацького району, проведеним державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області ОСОБА_29 за дорученням згідно ухвали Бучацького районного суду від 01.06.2021, розмір якої, з урахуванням порядку індексації такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу, становить 723980,78 грн.
- протоколом про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 28 травня 2019 року, складеним ст. оперуповноваженим 2 сектору ВКЗЕ Управління СБУ в Тернопільській області ОСОБА_34 в межах розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №42018211190000009 від 24.01.2018, на підставі доручення про проведення негласних слідчих (розшукових) дій в порядку ст. 40 КПК України №21.32/258т від 29.03.2019 та ухвали слідчого судді Тернопільського апеляційного суду №01/1292т від 29.03.2019 про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, із застосуванням технічних засобів, у взаємодії із співробітниками відділу оперативно-технічних заходів УСБУ в Тернопільській області, проведено негласну слідчу (розшукову) дію - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, а саме з мобільного телефону з абонентським номером НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_4 , з долученим DVD+R диском, відповідно до якого в період з 01.04.2019 до 27.05.2019 ОСОБА_4 із зазначеного номера телефону отримував та здійснював дзвінки, які мають значення для повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, зокрема, в розмовах йдеться про загрузку фур, куби, неофіційну рубку;
- протоколом про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 29 липня 2019 року, складеним ст. оперуповноваженим 2 сектору ВКЗЕ Управління СБУ в Тернопільській області ОСОБА_34 в межах розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №42018211190000009 від 24.01.2018, на підставі доручення про проведення негласних слідчих (розшукових) дій в порядку ст. 40 КПК України №21.32/398т від 30.05.2019 та ухвали слідчого судді Тернопільського апеляційного суду №01/2187т від 30.05.2019 про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, із застосуванням технічних засобів, у взаємодії із співробітниками відділу оперативно-технічних заходів УСБУ в Тернопільській області, проведено негласну слідчу (розшукову) дію - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, а саме з мобільного телефону з абонентським номером НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_4 , з долученими DVD+R дисками №377т та №379т, відповідно до якого в період з 04.06.2019 до 28.07.2019 ОСОБА_4 із зазначеного номера телефону отримував та здійснював дзвінки, які мають значення для повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, зокрема, в розмовах йдеться про загрузку та вигрузку лісу, неофіційну рубку, реєстрацію повідомлення ОСОБА_23 та місце, де стояли зрізані дерева. Зокрема, 02.07.2019 ОСОБА_4 в розмові з невстановленою особою, з якою розмовляв по номеру телефону НОМЕР_3 , вказав, що не встиг продати, на запитання чи то його, відповів, що так, також повідомив, що його здав ОСОБА_35 та ще й прийшов і показав пальцем де стоїть, припустив, що ліс у нього заберуть, що виявлено звідки він та де зрізаний та що вже краще йому казати що то взагалі ліс не його. Також, 02.07.2019 о 09.34 ОСОБА_4 , в розмові з невстановленою особою на ім`я ОСОБА_36 , з яким розмовляв по номеру телефону НОМЕР_4 , останній пропонував ОСОБА_4 вивезти якось звідти ліс, на що останній відказував, що там пост стоїть і він нічого не буде возити і ні з ким рішати. Вказав, що не знає як вони їх заберуть, фура возить щебінь і він зараз висипе в той заїзд. Співрозмовник ОСОБА_4 сказав так і зробити та запитав хто там на пості, може б вони ввечері вивезли на що ОСОБА_4 заперечив. Співрозмовник останнього також висловив побоювання, щоб це не дійшло до Жизномирського голови чи екологів. Окрім того, ОСОБА_4 , в розмові з невстановленою особою на ім`я ОСОБА_37 , з яким розмовляв по номеру телефону НОМЕР_5 , на запитання останнього, чи він йому щось везе, ОСОБА_4 відповів, що віз йому, але вийшла нештатна ситуація в нього, мав дві машини, які забрали, він це все відрегулює, але потрібні час та гроші. Окрім того, 16.07.2019 ОСОБА_4 зателефонував невстановленій особі на ім`я ОСОБА_37 , який користувався номером мобільного телефону НОМЕР_5 , та пояснив йому, що мав небагато кубів, з 15, і тут приїхали з обшуком, запитував останнього, чи може покластися на нього і сказати що то його і він на то має папір. Однак, співрозмовник припустив, що в такому випадку вони прийдуть до нього, а йому зайвої метушні не потрібно та спитав ОСОБА_4 чи не простіше їм дати пару рублів? На що останній відповів, що будемо бачити, він знає. 
- протоколом про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 29 липня 2019 року, складеним ст. оперуповноваженим 2 сектору ВКЗЕ Управління СБУ в Тернопільській області ОСОБА_34 в межах розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №42018211190000009 від 24.01.2018, на підставі доручення про проведення негласних слідчих (розшукових) дій в порядку ст. 40 КПК України №21.32/398т від 30.05.2019 та ухвали слідчого судді Тернопільського апеляційного суду №01/2190т від 30.05.2019 про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, із застосуванням технічних засобів, у взаємодії із співробітниками відділу оперативно-технічних заходів УСБУ в Тернопільській області, проведено негласну слідчу (розшукову) дію - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, а саме з мобільного телефону з абонентським номером НОМЕР_6 , яким користується ОСОБА_23 , з долученим DVD+R диском №416т, відповідно до якого в період з 04.06.2019 до 28.07.2019 ОСОБА_23 із зазначеного номера телефону отримував та здійснював дзвінки, які мають значення для повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження. Зокрема, 01.07.2019 в розмові з невстановленою особою на ім`я ОСОБА_36 , який користувався номером телефону НОМЕР_4 , на запитання останнього, чи їздив він туди вчора чи після вчора, ОСОБА_23 відповів, що ні, натомість той сказав, що їздив і там нинішні та вчорашні сліди. ОСОБА_23 підтвердив, що є свіже, цієї ночі, вчора і позавчора робили. На запитання останнього чи він скидав на заправці, співрозмовник відповів, що так, там де щебінь і справа є заїзд, за щебнем туди в корчі. Співрозмовник ОСОБА_23 пояснював, що йому треба від ОСОБА_38 зайти і тоді він все буде бачити, але застерігав, щоб він не показувався, щоб його він не бачив, що він знає що воно там є. Співрозмовник запевнив ОСОБА_23 , що ніхто не знає, що він там був. На запитання, скільки він нарахував свіжих, ОСОБА_23 відповів, що він не ходив не рахував, зараз будуть ходити другі люди рахувати. Також, 01.07.2019 о 11.42 год. ОСОБА_23 , в розмові з невстановленою особою, який користувався номером мобільного телефону НОМЕР_4 , на запитання останнього, чи він там та чи є багато, відповів, що там, але не підходив. На запитання що він ( ОСОБА_12 ) буде робити, той відповів, що зараз буде з ним говорити, бо він йому винен гроші, висловився про його непорядність, повідомив, що поверне йому гроші і зареєструє, покаже де воно є і все. На запитання, чи дзвонив він до нього, ОСОБА_23 відповів, що ні, зараз набере. Того ж дня, о 13.33 год. ОСОБА_23 здійснив дзвінок на номер телефону НОМЕР_2 , яким користувався ОСОБА_4 , запитав останнього де він є та попросив заїхати на ОСОБА_39 , той у відповідь сказав, що буде у центрі та його набере. Того ж дня, о 13.42 год. ОСОБА_23 повторно здійснив дзвінок на означений номер телефону, яким користується ОСОБА_4 , щоб з`ясувати де він зараз є. Того ж дня, 01.07.2019 о 14.08 год. ОСОБА_23 здійснив дзвінок на номер телефону НОМЕР_4 , яким користувалася невстановлена особа, та в розмові висловився, що він його взагалі має за лоха, на запитання чого ОСОБА_23 відповів, що той дав йому 200 зелених і дальше йому прощає. На що він висловив своє обурення і сказав, що зараз зареєструє. Того ж числа о 16.24 год. ОСОБА_23 здійснив дзвінок на номер телефону НОМЕР_2 , яким користувався ОСОБА_4 та між ними відбулася розмова із звинуваченнями щодо коштів, які ОСОБА_23 не завіз хлопцям (кинув їх). ОСОБА_23 пояснив ОСОБА_4 , що тоді, коло темного гаю останній вивіз дві штуки і казав там вийшло п`ять, він сказав добре, лишилося вісім, вісімсот, нині він каже скільки, той каже штука, а він потім аж зрозумів як може бути штука, як там було п`ять мінус то вже було вісімсот і той йому віддав, тоді він йому тих вісімсот віддав, що був винен. ОСОБА_23 у відповідь на звинувачення ОСОБА_4 про відсутність у нього совісті відповів, що віддав йому все до копійки. ОСОБА_4 відповів ОСОБА_23 , що той ходить як шістка. Того ж дня, 01.07.2019 ОСОБА_23 здійснив на номер мобільного телефону НОМЕР_7 , яким користується невстановлена особа на ім`я ОСОБА_37 , який запропонував ОСОБА_23 під`їхати під райвідділ, на о той погодився. О 16.32 год., того ж дня ОСОБА_23 здійснив дзвінок на означений номер телефону, який належить ОСОБА_4 та в розмові попередив останнього, що він зараз їде до хлопців і тепер будуть неприємності. Ніхто, то значить ніхто. О 16.36 год. ОСОБА_23 здійснив дзвінок на номер телефону НОМЕР_7 , яким користується невстановлена особа, яка запропонувала останньому зайти до начальника в кабінет, на що ОСОБА_23 відповів, що йде. Надалі, о 16.40 год., того ж дня, 01.07.2019, ОСОБА_23 здійснив дзвінок на номер телефону служби « НОМЕР_1 » ІНФОРМАЦІЯ_21 , представився як представник громадської організації « ІНФОРМАЦІЯ_8 », протидія корупції, моніторинг екології, та повідомив, що в с. Жизномир Бучацького району вирізали ліс породи «дуб», є сліди, куди ведуть, де є той ліс порізаний і зложений на купу, йдеться про кілька вантажних машин. О 17.32 год. 01.07.2019 ОСОБА_23 в розмові з невстановленою особою, яка користується номером телефону НОМЕР_4 , повідомив такому, що він дзвонив на «102» в присутності двох осіб, а той до нього передзвонив і звинувачував, що він шістка. На запитання співрозмовника чи заберуть зараз звідти той дуб, ОСОБА_23 відповів, що якщо не заберуть, то він буде дзвонити на «102». Він йому сказав де він є, там сліди йдуть, то нині вночі і вивозив. ОСОБА_23 уточнив, що за його підрахунком дві машини свіжих є гарантовано. Також, на запитання чи багато є працівників поліції, ОСОБА_12 відповів, що з ним є одна слідча і експерт. На запитання, чи везе він їх ще туди, такий відповів, що туди поїхали опера, ОСОБА_40 , начальних слідчих, Музика цей з Монастириська опер. ОСОБА_12 продовжував співрозмовнику розповідати, що то зараз буде плачу, він ще не знає, що вони приїдуть. Він хоче, щоб робочі розійшлись. 02.07.2019 ОСОБА_23 в розмові з невстановленою особою, яка користувалася номером мобільного телефону НОМЕР_6 , останній повідомив ОСОБА_41 , що не вилучили, бо він фурою щебню засипав той заїзд спеціально. Того ж дня, 02.07.2019 ОСОБА_12 в розмові з ОСОБА_3 , який користувався номером мобільного телефону НОМЕР_8 , сказав останньому, що їм повезло, що він їх там не хлопнув на місці;
- протоколом про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 29 липня 2019 року, складеним ст. оперуповноваженим 2 сектору ВКЗЕ Управління СБУ в Тернопільській області ОСОБА_34 в межах розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №42018211190000009 від 24.01.2018, на підставі доручення про проведення негласних слідчих (розшукових) дій в порядку ст. 40 КПК України №21.32/398т від 30.05.2019 та ухвали слідчого судді Тернопільського апеляційного суду №01/2189т від 30.05.2019 про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, із застосуванням технічних засобів, у взаємодії із співробітниками відділу оперативно-технічних заходів УСБУ в Тернопільській області, проведено негласну слідчу (розшукову) дію - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, а саме з мобільного телефону з абонентським номером НОМЕР_8 , яким користується ОСОБА_3 , з долученими DVD+R дисками №378т та 417т, відповідно до якого в період з 04.06.2019 до 28.07.2019 ОСОБА_3 із зазначеного номера телефону отримував та здійснював дзвінки, які мають значення для повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, зокрема, в розмовах йдеться про вирубку та загрузку лісу, неофіційну рубка, зокрема, 09.06.2019 ОСОБА_3 в розмові з невстановленою особою, яка користувалася номером телефону НОМЕР_9 , пропонував співрозмовнику поїхати в ліс, уточнив, що Птіца каже, може би нині поїхати. Він хоче на чотири рази, але якщо він не встигне до ранку до шостої години. Співрозмовник відповів Мулику, що він хоче грошей, але їхати не хоче. Того ж дня, о 22.48 год. ОСОБА_3 в розмові з невстановленою особою, яка користувалася мобільним номером телефону НОМЕР_8 , пропонував збиратися і їхати, потім поспить, переконував, що тут більше заробить ніж на роботі. Того ж таки дня, о 22.51 год. невстановлена особа, яка користувався номером мобільного телефону НОМЕР_10 , в розмові з ОСОБА_3 зазначив, що він візьме сокиру і рулетку, а останньому сказав брати лом і подивитись до пили, також ОСОБА_42 зголосився взяти пильник. Того ж дня, відразу після вищезазначеної розмови, о 22.52 год. ОСОБА_4 ( НОМЕР_2 ) в телефонній розмові з ОСОБА_3 сказав йому їхати до них, але довго не тягнути, також просив взяти ключі бо потрібний його інструмент, пилу другу. Також, 10.06.2019 о 00.03 год. ОСОБА_3 в розмові з невстановленою особою на ім`я ОСОБА_36 , який користувався номером мобільного телефону НОМЕР_4 , пояснював йому, що почнуть робити і зразу буде йому дзвонити. Пояснив, що він перший їде, а той десь через пів години. Того ж дня о 00.42 год. ОСОБА_42 в розмові з ОСОБА_4 ( НОМЕР_2 ) просив останнього лишити в машині воду Володі і сказав, щоб той дзвонив Володі, щоб той виїжджав, щоб вони його не чекали, на що ОСОБА_4 відповів - «добре». Того ж таки дня, о 00.56 год. ОСОБА_3 зателефонував до невстановленої особи на ім`я ОСОБА_37 , який користувався номером мобільного телефону НОМЕР_10 , сказав йому, щоб той ішов сюди і брав інструмент, буде крижувати. Володя в свою чергу відказав ОСОБА_3 , щоб той почекав, бо вони там мають одного дуба розкрижувати. ОСОБА_3 у відповідь сказав йому щоб той спочатку ішов туди, бо він вже їде, тут зараз його грузиться, аби ОСОБА_43 чекати. Надалі, того ж дня о 00.59 год. ОСОБА_3 , в розмові з невстановленою особою на ім`я ОСОБА_36 , який користувався номером телефону НОМЕР_4 , на його запитання, чи виїжджати зразу туди, чи хтось вийде до дороги, ОСОБА_3 відповів, що так. В подальшому, того ж дня о 04.19 год. ОСОБА_3 розмовляв з невстановленою особою, яка користувалася номером телефону НОМЕР_9 та на запитання чи вони ще грузять, ОСОБА_3 відповів, що так, вже загрузили три патики. Тоді співрозмовник запропонував ОСОБА_3 дзвонити до ОСОБА_44 , хай чекає, на що ОСОБА_3 відповів, що вже дзвонить. В продовження, того ж таки дня о 04.20 год. ОСОБА_3 здійснив дзвінок на номер телефону ОСОБА_4 ( НОМЕР_2 ) та сказав останньому, що він може їхати по них. ОСОБА_4 відповів, що добре. 01.07.2019 о 22.54 год. ОСОБА_3 зателефонував до невстановленої особи на ім`я ОСОБА_37 , який користувався номером мобільного телефону НОМЕР_10 , та в розмові останній повідомив ОСОБА_3 , що чув, що в Ромка завтра мають дуби забирати. ОСОБА_3 уточнив, чи в ОСОБА_45 , той відповів, що так. На запитання ОСОБА_3 , чи хтось злапав, співрозмовник на ім`я ОСОБА_37 відповів, що ОСОБА_46 здав, також додав, що ланос пильнував, бо вони так дві хвилини їхали звідти, а він стояв на повороті, вони проїхали, він потім поїхав швидко за машиною ОСОБА_47 казав, що бачив, що то він певно пильнував. І навіть купа міліції. Зараз блокпост стоїть, сторожують там патики, завтра будуть забирати. Він думає, що ніхто в нього ті патики не забере, він щось мусить вирішити. На запитання ОСОБА_3 чи їздив він ціє ночі десь забирати, співрозмовник ОСОБА_48 відповів, що їздив дві машини привезти. На запитання ОСОБА_3 , куди привозили, до соколова, чи туди, ОСОБА_37 відповів, що сюди. На запитання ОСОБА_3 , останній уточнив, що тоді дві машини і вчора дві машини возили в ОСОБА_49 . На запитання ОСОБА_3 , чи оглянули вони ті всі патики, ОСОБА_48 відповів, що звичайно, та додав, що там стоїть блокпост зараз. ОСОБА_3 , звертаючись до співрозмовника, каже, може ще все списати на Птіцу, на що ОСОБА_48 відповів, що на нього не спишуть, бо ніхто не знає, що то його патики, він, ОСОБА_45 , каже, що то не його патики. Він не такий дурний, щоб сказати, що то його патики. Приїхали, подивилися, каже, я звідки знаю, тоді рішає, так що на нього не спишуть. Надалі, 02.07.2019 о 09.02 год. ОСОБА_23 , який користувався номером телефону НОМЕР_8 , в розмові з ОСОБА_3 сказав останньому, що їм повезло, що він їх там не хлопнув на місці;
- висновком експерта за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи №670/23-22 від 05 лютого 2024 року, яким встановлено наступне: враховуючи заміри, проведені спеціалістом ІНФОРМАЦІЯ_20 ОСОБА_50 у судовому засіданні, діаметр прикореневого зрізу дерева (зріз №1) становить 58,5 см, діаметр прикореневого зрізу дерева (зріз №5) становить 57 см. Діаметр прикореневого зрізу №6 відповідно до матеріалів справи становить 79 см. Розмір шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок незаконної, як встановлено слідством, порубки 3 дерев породи дуб у лісовому урочищі «Дзіканський гай» площею 32,47 га за межами населеного пункту на території Жизномирської сільської ради Бучацького району становить 55591,01 грн;
- листом ІНФОРМАЦІЯ_22 № 69/8-1585 від 26.06.2020, відповідно до якого на адресу заступника начальника СВ Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_51 , на виконання доручення №4299/115/4/03 від 11.06.2020, наданого в рамках досудового розслідування кримінального провадження №42018211180000009 від 24.01.2018 (ч.4 ст. 246, ст. 290, ч.2 ст. 364 КК України) направлено отримані документальні матеріали щодо власності (користування) земельної ділянки на якій розташована автомобільна мийка ( АДРЕСА_4 );
- Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованим 20.06.2018, індексний номер 128209434, відповідно до якого земельна ділянка з кадастровим номером 6121210100:02:004:1255, площею 0,38 га, яка розташована в АДРЕСА_2 належить до комунальної власності ІНФОРМАЦІЯ_23 (дата державної реєстрації: 15.06.2018);
- рішенням тридцятої сесії сьомого скликання ІНФОРМАЦІЯ_23 від 21.12.2018 №1766, яким вирішено вилучити з користування (припинити користування) гр. ОСОБА_52 земельну ділянку площею 0,3800 га, кадастровий номер 6121210100:02:004:1255, що знаходиться в АДРЕСА_2 , та передати вказану земельну ділянку в оренду терміном на 5 років гр. ОСОБА_53 для обслуговування станції підйому буряка, що розташована на вказаній земельній ділянці;
- Витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, сформованим ІНФОРМАЦІЯ_24 21.01.2019 за №87/0/193-19, відповідно до якого нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 6121210100:02:004:1255, яка розташована в АДРЕСА_2 , становить 518776,00 грн;
- рішенням тридцять першої сесії сьомого скликання ІНФОРМАЦІЯ_23 від 14.02.2019 №1849, яким вирішено внести зміни в рішення сесії ІНФОРМАЦІЯ_23 від 21.12.2018 №1766 «Про вилучення земельної ділянки з користування (припинити право користування) гр. ОСОБА_52 і надання її в оренду ОСОБА_53 для обслуговування власних приміщень у АДРЕСА_2 , та замість слів «терміном на 5 (п`ять) років читати «терміном на 49 (сорок дев`ять) років»;
- договором оренди землі від 04 березня 2019 року, укладеним між орендодавцем ІНФОРМАЦІЯ_25 , в особі міського голови ОСОБА_54 , та орендарем ОСОБА_55 , відповідно до якого орендодавець на підставі рішень міської ради від 21.12.2018 №1766 та від 14.02.2019 №1849 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться в межах населеного пункту АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки 6121210100:02:004:1255, індексний номер витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 128209434 від 20.06.2018, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1580692161212, номер запису про право власності: 26700913 від 15.06.2018), надалі об`єкт оренди. В оренду передано земельну ділянку площею 0,3800 га (без будівель). Договір укладено на 49 років з моменту його державної реєстрації;
- актом прийому-передачі об`єкта оренди (земельної ділянки), відповідно до якого орендодавець ІНФОРМАЦІЯ_26 , в особі міського голови ОСОБА_54 , передає земельну ділянку площею 0,3800 га, кадастровий номер земельної ділянки 6121210100:02:004:1255, індексний номер витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 128209434 від 20.06.2018, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1580692161212, номер запису про право власності: 26700913 від 15.06.2018, що розташована за адресою - АДРЕСА_1 , а орендар ОСОБА_56 приймає вищевказану земельну ділянку в оренду. Акт прийому-передачі земельної ділянки є невід`ємною частиною договору;
- витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, сформованим 07.03.2019, індексний номер витягу: 158767290, відповідно до якого за ОСОБА_57 зареєстровано право оренди земельної ділянки площею 0,38 га, кадастровий номер 6121210100:02:004:1255, строком на 49 років;
- відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_27 №160 від 04.06.2020, наданої на ім`я заступника начальника СВ Тернопільського районного відділення поліції ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_58 , на запит № 3587/115/4/03 від 15.05.2020, відповідно до якої лісові насадження в урочищі «Дзіканський гай», площею 32,47 га, знаходяться на території Жизномирської сільської ради Бучацького району за межами населеного пункту. Відомостей щодо передачі зелених насаджень у власність чи користування у сільській раді немає. ІНФОРМАЦІЯ_4 вищезазначені ліси на баланс не передавались. Після ліквідації колективного сільськогосподарського підприємства правовстановлюючі документи на дану земельну ділянку не виготовлялись, однак знаходиться вона на території Жизномирської сільської ради за межами населеного пункту. Реального користувача на даний час немає. Догляд за лісовими масивами на території Жизномирської с/р не здійснюється, оскільки у штатному розписі сільської ради відсутня посада лісничого, яка б передбачала догляд та охорону за лісовими масивами на даній території. Сесією ІНФОРМАЦІЯ_15 було припинено рішення «Про надання згоди на передачу земель лісового фонду у постійне користування», однак правовстановлюючих документів на даний час немає. 
Поряд з тим, суд, надавши оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, вважає за необхідне виключити із обвинувачення посилання на кадастровий номер 6121210100:02:004:1294, оскільки стороною обвинувачення не доведено його приналежність до земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Заперечуючи з приводу винуватості обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, сторона захисту посилається на те, що прокурором не доведено вчинення злочину у період з червня 2019 року по 01 липня 2019 року. Зазначає, що у редакції ст. 246 КК України, чинній до 18.05.2019, в примітці було зазначено, що у цій статті істотною шкодою вважається така шкода, яка у дві тисячі і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, або інша істотна шкода, завдана навколишньому природному середовищу в частині забезпечення ефективної охорони, належного захисту, раціонального використання та відтворення лісів. Тобто, для того, щоб кваліфікувати дії злочином до 18.05.2019 мінімальний поріг шкоди, яка могла бути оціненою як істотна, становив 1921000 грн, в той час як з 19.05.2019 цей поріг становить 19210 грн. Для того, щоб довести вину ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.246 КК України, сторона обвинувачення, серед іншого, має довести, що цей злочин не вчинений 18.05.2019, а такі докази суду не надано.
Разом з тим, суд оцінює такі твердження як безпідставні, вважає, що висунуте прокурором обвинувачення містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у тому числі із зазначенням часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, які відповідають перевіреним і встановленим обставинам та фактам на підставі досліджених в судовому засіданні доказів.
Відповідно до п.10 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист в кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 №8, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема воно повинно містити дані про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення. Однією із гарантій права на справедливий суд, відповідно до пункту а частини третьої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, є негайна і детальна поінформованість зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього. З огляду на це, обвинувачений має право знати у чому він обвинувачується, а тому обвинувальний акт повинен бути конкретним за своїм змістом, а правильне відображення фактичних обставин кримінального правопорушення має суттєве значення не лише для аргументації висновків слідчого, а й для дослідження вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації на захист.
Верховний Суд України зазначив, що під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактично моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому. 
Згідно зміненого обвинувального акта, дії ОСОБА_4 та ОСОБА_3 прокурором кваліфіковано за ч. 2 ст. 246 КК України, як незаконна порубка дерев у лісах, перевезення, зберігання незаконно зрубаних дерев, вчинена за попередньою змовою групою осіб, що спричинило істотну шкоду.
Об`єктом цього злочину є встановлений порядок охорони, раціонального використання і відтворення лісу як важливого елемента навколишнього природного середовища. Диспозиція ст. 246 КК України вказує, що цей злочин спрямований на ліс та інші захисні лісові насадження.
Об`єктивна сторона злочину виражається в незаконній порубці лісу, тобто це всі випадки відділення дерев і чагарників, які знаходяться в лісі, від кореня незалежно від використовуваних засобів та способів (сокира, пилка чи інші предмети).
Суд вважає, що органом досудового розслідування встановлені всі обов`язкові складові елементи складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України, в тому числі і вірно встановлено час вчинення кримінального правопорушення, з огляду на досліджені та детально проаналізовані, долучені до матеріалів справи докази, з якихчітко вбачається алгоритм дій обвинувачених, факт порубки дерев, перевезення до місця, де вони виявлені та звідки вилучені, активність яких припадає саме на вказаний в обвинувальному акті період часу.
Посилання захисника на покази свідка ОСОБА_23 з приводу того, що колоди дерева породи дуб по вул. Тичини у м. Бучач на території цукрового заводу він виявив у квітні 2019 року та тривалий час спостерігав за ними, а також виявлені ним пеньки у лісі поблизу с. Жизномир не були «свіжими» суд оцінює критично, як і самі покази даного свідка, оскільки дослідженими в судовому засіданні протоколами НСРД з доданими до них DVD-R дисками, детально описаними вище, підтверджується, що відразу після виявлення незаконної рубки дерев та переміщення їх на територію цукрового заводу по АДРЕСА_1 ОСОБА_23 , у телефонних розмовах, висловлюючись про те, що зрубані дерева є свіжозрізаними (цієї ночі, вчора, позавчора) та є свіжі сліди, які ведуть з лісу до місця їх знаходження, вирішив повідомити про даний факт на лінію « НОМЕР_1 » через причини, які не є предметом даного кримінального провадження. Як матеріали НСРД, досліджені в судовому засіданні, так і рапорт старшого інспектора-чергового ІНФОРМАЦІЯ_12 , містять інформацію щодо повідомлення про вчинення кримінального правопорушення свідоком, де зафіксований фактично один і той же час, а саме: 16.40.53 год. (у протоколі НСРД від 29.07.2019, тривалість розмови 01 хв. 35 сек.) та 16.42 год. (у рапорті від 01.07.2019). 
Крім того, сторона захисту звертає увагу на докази, які здобуті з порушенням кримінального процесуального закону. Вирішуючи порушені стороною захисту питання, суд виходить із таких міркувань.
За змістом статей 86-87 КПК України, ключовою умовою визнання доказів недопустимими є встановлення факту їх отримання внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. При цьому, зібрані таким шляхом докази не можуть бути використані при прийнятті процесуальних рішень і на них не може посилатись суд при ухваленні судового рішення, оскільки це порушує право особи на справедливий судовий розгляд.
Захисник також посилався на той факт, що у відповідності до витягів з ЄРДР від 26.06.2020 кримінальних проваджень №120202101180000306 та №120202101180000305 вбачається, що за фактом незаконної порубки 30 дерев породи «Дуб» в с. Жизномир Чортківського району Тернопільської області, що було виявлено 01.07.2019, відомості про виявлений злочин до ЄРДР не вносилися. Докази, що здобуті до внесення відомостей до ЄРДР здобуті з істотним порушенням вимог КПК України та є недопустимими. З посиланням на позицію Верховного Суду, викладену в постановах від 22.03.2023 у справі 161/1921/20 та від 07.08.2019 у справі №607/14707/17, просить визнати недопустимими докази, які здобуті до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Захисник посилалася на те, що в порушення положень ст.214 КПК України , відомості за фактом незаконної порубки 30 дерев породи «Дуб» в с. Жизномир Чортківського району Тернопільської області, що було виявлено 01.07.2019, не були внесені до ЄРДР, а тому докази, що отримані до внесення відомостей до ЄРДР здобуті з істотним порушенням вимог КПК України та є недопустимими. З посиланням на позицію Верховного Суду, викладену в постановах від 22.03.2023 у справі 161/1921/20 та від 07.08.2019 у справі №607/14707/17, просить визнати недопустимими докази, які здобуті до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Зазначені доводи сторони захисту спростовуються наступним:
- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до якого 26 січня 2018 року внесено відомості про кримінальне правопорушення за №42018211180000009 на підставі матеріалів правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень, за ч. 2 ст. 364 КК України. В графі «Короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення» зазначено, що в Тернопільську місцеву прокуратуру надійшов рапорт оперативного працівника УСБУ України в Тернопільській області про те, що службовими особами ДП « ІНФОРМАЦІЯ_28 » здійснюється протиправна реалізація заготовленої лісосировини без застосування процедури аукціону), внаслідок чого державному бюджету завдаються збитки в особливо великих розмірах та спричиняється істотна шкода.
- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26 січня 2018 року про кримінальне правопорушення за №42018211180000009, в межах якого, окрім іншого, 17 липня 2019 року надійшли матеріали правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень, яке зареєстроване за ч. 4 ст. 246 КК України. В графі «Короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення» зазначено, що в Тернопільську місцеву прокуратуру 17.07.2019 надійшов рапорт начальника 2 сектору УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_59 про те, що в ході виконання заходів у рамках наданих доручень у кримінальному провадженні №42018211180000009 від 26.01.2018, отримано інформацію про здійснення незаконних рубок у лісах державного значення за участі ОСОБА_4 . Який за участі спільників з числа невстановлених осіб (в т.ч. службових осіб ДП « ІНФОРМАЦІЯ_7 ») організував рубку лісу. Обробку та складування незаконно зрізаної лісосировини здійснював на земельній ділянці кадастровий номер 6121286600:01:001:0001 у с. Соколів Бучацького району Тернопільської області, де знаходиться приміщення пилорами; 
- рапортом прокурора ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_24 , адресованого 11.09.2019 керівнику ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_60 , за відомостями якого, вбачає в матеріалах досудового розслідування №12017210060000353 від 25.08.2017 наявність достатніх відомостей про вчинення окремого злочину, передбаченого ч.4 ст.246 КК України, відомості щодо якого раніше до ЄРДР не вносились і який не пов`язаний із кримінальними правопорушеннями, розслідування яких здійснюється в межах вказаного кримінального провадження. У зв`язку з чим просить дозволу внести відомості до ЄРДР за вказаним фактом;
- постановою про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 12 вересня 2019 року, якою матеріали досудових розслідувань, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №42019211180000075 від 11.09.2019 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України та №42018211180000009 від 24 січня 2018 року, за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 246, ст. 290, ч.2 ст. 364 КК України об`єднано в одне кримінальне провадження, яке зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №42018211180000009; 
Водночас, з матеріалів справи слідує, що 01.07.2019 на лінію « НОМЕР_1 » надійшло повідомлення ОСОБА_23 про те, що неподалік с. Жизномир Бучацького району невідомі особи вчинили вирубку лісу, а саме 30 дерев породи «Дуб». За вказаним фактом виїжджала СОГ та було здійснено огляд місця події в ході якого вилучено незаконно зрізану деревину. 
За вказаним фактом відомості до ЄРДР внесені не були, 01.07.2019 такий був зареєстрований в ЖЄО за №1803. В подальшому, матеріали ЖЄО №1803, об`єднано до кримінального провадження №12017210060000353 від 25.08.2017, яке внесено до ЄРДР за ознаками злочину, передбаченого ст. 246 КК України. 
Як слідує з наведеного вище, в межах досудового розслідування кримінального провадження №42018211180000009 від 26.01.2018, яке розслідується слідчим СВ ТРВ ТВП ГУНП в Тернопільській області зафіксовано окремі факти, які можуть вказувати на осіб, які причетні до вчинення вищезгаданого злочину.
За вказаним фактом 11.09.2019 внесено відомості до ЄРДР за №42019211180000075 та розпочато досудове розслідування за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 246 КК України
В подальшому, 11.09.2019 кримінальне провадження №42019211180000075 від 11.09.2019 прокурором об`єднано до кримінального провадження №42018211180000009 від 26.01.2018.
Як убачається з досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, в межах кримінального провадження №42018211180000009 від 26.01.2018 на підставі ухвали слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_10 від 14.11.2019 здійснено тимчасовий доступ до матеріалів кримінального провадження №12017210060000353 від 25.08.2017, а саме: рапорта ст. інспектора-чергового ІНФОРМАЦІЯ_12 ОСОБА_25 від 01.07.2019, зареєстрований за №1803, про те, що ним 01.07.2019 отримано повідомлення від ОСОБА_23 про те, що невідома особа здійснила вирубку лісу, а саме дерев породи «Дуб» на території Жизномирської сільської ради Бучацького району; протоколу огляду місця події від 01.07.2019; супровідного листа за №6249103/04-2019 від 02.07.2019 про скерування слідчому судді клопотання про арешт майна; клопотання про арешт майна від 02.07.2019; акту від 04.07.2019 про передачу на зберігання колод деревини в кількості 56 шт.; ухвали слідчого судді від 15.07.2019 про накладення арешту на майно, з можливістю вилучення оригіналів вказаних документів. 
15 листопада 2019 року вказана ухвала була виконана, про що складений відповідний протокол з описом речей і документів, які були вилучені.
Відповідно до постанови про виділення матеріалів досудового розслідування від 26.06.2020, виділено з матеріалів кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №42018211180000009 від 26 січня 2018 року матеріали досудового розслідування за фактом вчинення незаконної порубки дерев у лісах та перевезення незаконно зрубаних дерев, що спричинило тяжкі наслідки, вчинена за попередньою змовою групою осіб за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 246 КК України, згідно з переліком, який додається.
За змістом постанови про виділення матеріалів досудового розслідування від 26 червня 2020 року, з матеріалів кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №42018211180000009 від 26 січня 2018 року виділено матеріали досудового розслідування за фактом вчинення незаконної порубки дерев у лісах та перевезення незаконно зрубаних дерев, що спричинило тяжкі наслідки, вчиненої за попередньою змовою групою осіб за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 246 КК України, згідно з переліком, який додається та є ідентичним переліку, який зазначений у вищезазначеній постанові.
За даними витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до якого 26 червня 2020 року внесено відомості про кримінальне правопорушення за №12020210180000305 за ч.4 ст.246 КК України на підставі самостійного виявлення прокурором кримінального провадження. В графі: «короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення» зазначено, що в ході вивчення матеріалів кримінального провадження №12017210060000353 від 25.08.2017 встановлено, що в межах вказаного кримінального провадження здійснюється досудове розслідування за фактом вчинення невідомими особами незаконної порубки дерев неподалік с. Жизномир Бучацького району. Вивченням матеріалів за вказаним фактом встановлено, що 01 липня 2019 року на лінію 102 надійшло повідомлення ОСОБА_23 про те, що неподалік с. Жизномир невідома особа вчинила порубку лісу, а саме 30 дерев породи «дуб». За вказаним фактом виїжджала СОГ та було здійснено огляд місця події, в ході якого вилучено незаконно зрізану деревину. Також з`ясовано, що за вказаним фактом відомості до ЄРДР всупереч вимогам ст. 214 КПК України не вносились та досудове розслідування за ст. 246 КК України не розпочиналось, а вказаний факт 01.07.2019 зареєстровано в ЖЄО за №1803. Надалі матеріали ЖЄО №1803 в порушення КПК України безпідставно об`єднано до кримінального провадження №12017210060000353 від 25.08.2017, яке внесено до ЄРДР за ознаками злочину, передбаченого ст. 246 КК України. Окрім цього, в межах досудового розслідування кримінального провадження №42018211180000009 від 26.01.2018, яке розслідується слідчим ІНФОРМАЦІЯ_29 зафіксовано окремі факти, які можуть вказувати на осіб, які причетні до вчинення згаданого злочину. 
Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 26 червня 2020 року внесено відомості про кримінальне правопорушення за №12020210180000306 за ч.4 ст.246 КК України на підставі самостійного виявлення прокурором кримінального провадження. В графі: «короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення» викладені аналогічні обставини, зазначені у вищенаведеному витягу.
Захисник фактично зауважує, що у кримінальних провадженнях за обвинуваченням ОСОБА_4 і ОСОБА_3 №12020210180000305 від 26 червня 2020 року та №12020210180000306 від 26 червня 2020 року були використані докази, які отримані в результаті виділення в окреме провадження з матеріалів кримінального провадження №42018211180000009 від 26 січня 2018 року, частина яких у свою чергу з`явилася у кримінальному провадженні у результаті тимчасового доступу до матеріалів кримінального провадження №12017210060000353 від 25.08.2017. У зв`язку з цим стверджує, що основні письмові докази у цьому кримінальному провадженні, здобуті стороною обвинувачення в ході досудового розслідування іншого кримінального провадження, до внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, яке стосується обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_3 .
Обґрунтовуючи свою позицію, захисник посилався на висновки, викладені у постанові ІНФОРМАЦІЯ_30 від 22 березня 2023 року у справі № 161/1921/20.
Аналізуючи доводи клопотання захисника, суд зауважує, що обставини даної справи та висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 26 січня 2021 року, не є релевантними, оскільки у зазначеній справі Верховний Суд дійшов висновку про недопустимість доказів, отриманих з іншого кримінального провадження у провадженні, яке не виділялось, тимчасовий доступ до речей і документів не проводився.
В цьому кримінальному провадженні докази були здобуті у межах кримінального провадження №42018211180000009 від 26 січня 2018 року, частина яких у свою чергу з`явилася у кримінальному провадженні у результаті тимчасового доступу до матеріалів кримінального провадження №12017210060000353 від 25.08.2017 на підставі ухвали слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_31 від 14 листопада 2019 року (справа № 607/26517/19) до матеріалів кримінального провадження № 12017210060000353 від 25 серпня 2017 року. Надалі, постановами прокурора від 26 червня 2020 року виділено з матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №42018211180000009 від 26 січня 2018 року в окремі провадження матеріали за фактом незаконної порубки дерев неподалік с. Жизномир Бучацького району щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №12020210180000305 від 26 червня 2020 року та №12020210180000306 від 26 червня 2020 року.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.
Таким чином, відомості за фактом незаконної порубки дерев неподалік с. Жизномир Бучацького району щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , хоча із порушенням строків, визначених ст. 214 КПК України, однак внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. 
Відповідно до ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Отже, застосування належної юридичної процедури є не самоціллю, а важливою умовою досягнення результатів кримінального судочинства, визначених законодавцем як пріоритетні: захисту особи, суспільства та держави від злочинних посягань, охорони прав і свобод людини, забезпечення оперативного й ефективного розкриття кримінальних правопорушень і справедливого судового розгляду.
Порядок отримання доказів через здійснення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні регулюється Розділом ІІІ КПК України, а главою 4 цього Кодексу встановлено критерії допустимості доказів. У той же час тимчасовий доступ до речей і документів є заходом забезпечення кримінального провадження та передбачений Розділом ІІ КПК.
При цьому, за приписами ст. 166 КПК України у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів, тобто матеріальних носіїв інформації (фактичних даних), які є доказами в кримінальному провадженні.
Приписи вказаної норми, як і ті, що передбачені ст. 93 КПК України, переконливо свідчать, що сторони мають право збирати докази, крім як у спосіб проведення слідчих (розшукових) дій, а також і шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів у порядку, передбаченому законом.
Суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів надається особою, у володінні якої вони знаходяться. Лише у разі відмови особи надати такий доступ, процесуальний закон вимагає втручання слідчого судді, який своєю ухвалою може зобов`язати володільця надати органу досудового розслідування тимчасовий доступ до речей і документів (справа № 711/2233/18).
Суд вже неодноразово приходив до висновку, що КПК не вимагає від слідчого здійснювати збирання доказів виключно шляхом отримання тимчасового доступу до них. У разі, коли особа, у розпорядженні якої знаходяться речі, документи та інші матеріали, які мають доказове значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, висловлюючи своє волевиявлення, добровільно надає їх слідчому, це не свідчить про здобуття таких доказів органом досудового розслідування у позапроцесуальний спосіб та не є підставою для визнання їх недопустимими (справа № 596/509/22).
Окремо суд наголошує, що у разі об`єднання кількох проваджень в одне або навпаки виділення окремого провадження із первинного, спеціальної процедури для використання здобутих у межах первинного провадження доказів КПК не передбачено і такі докази можуть використовуватися без будь-яких додаткових дозволів як у об`єднаному провадженні, так і у виділених провадженнях.
Слід зауважити, що відповідно до ч. 3 ст. 217 КПК України у разі необхідності матеріали досудового розслідування щодо одного або кількох кримінальних правопорушень можуть бути виділені в окреме провадження, якщо одна особа підозрюється у вчиненні кількох кримінальних правопорушень або дві чи більше особи підозрюються у вчиненні одного чи більше кримінальних правопорушень.
Аналогічна позиція викладена у постанові Об`єднаної палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01 грудня 2025 року у справі № 638/18926/23 (провадження № 51-714 кмо 25).
Окрім того, відповідно до позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31 серпня 2022 року у справі № 756/10060/17 (провадження № 13-3кс22), невідповідність тим чи іншим вимогам закону нівелює доказове значення відомостей, одержаних у результаті відповідних процесуальних дій, не в будь-якому випадку, а лише в разі, якщо вона призвела до порушення прав людини і основоположних свобод або ж ставить під сумнів походження доказів, їх надійність і достовірність.
Зважаючи на викладене, суд не вбачає порушень вимог кримінального процесуального закону в ході отримання письмових доказів у цьому кримінальному провадженні, як про це зазначає захисник.
Захисник окремо наголошує про недопустимість як доказу протоколу огляду місця події від 01 липня 2019 року в межах якого вилучено майно 56 зрізів породи дуб, оскільки такий здобутий поза межами будь-якого кримінального провадження. 
Наведений вище судом висновок стосується також і протоколу огляду місця події від 01 липня 2019 року, проведеного т.в.о. слідчої ОСОБА_13 в лісі с. Жизномир Чортківського району Тернопільської області, за результатами якого виявлено зрізи дерев, та на неогородженій території куди із самого лісу вели сліди шин вантажного автомобіля, під час якого виявлено самі зрізані дерева породи дуб в кількості 56 шт., які в подальшому були переміщені на територію ІНФОРМАЦІЯ_14 , оскільки, як уже зазначалось, 26 червня 2020 року з матеріалів досудового розслідування №42018211180000009 від 26 січня 2018 року в окремі провадження були виділені матеріали за фактом незаконної порубки дерев неподалік с. Жизномир Бучацького району щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №12020210180000305 від 26 червня 2020 року та №12020210180000306 від 26 червня 2020 року. Поряд з іншими документами, означений вище протокол огляду місця події від 01 липня 2019 року також був виділений та долучений до цього кримінального провадження, отриманий на підставі ухвали слідчого судді від 14 листопада 2019 року.
Слід зауважити, що наявність у матеріалах провадження ухвали слідчого судді, до повноважень якого входить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, є додатковою гарантією дотримання прав і свобод людини, передбачених Конвенцією та/або Конституцією України, під час отримання цих доказів.
Такий підхід є усталеним у правозастосовній практиці, узгоджується з позиціями ККС, зокрема в постанові від 07 грудня 2022 року (справа № 180/620/20), та спрямований на єдність судової практики щодо застосування норм права в подібних правовідносинах. А тому, повертаючись до питання, яке підлягало вирішенню в цьому провадженні, об`єднана палата ККС доходить висновку, що надійність джерела походження та доказів, отриманих за допомогою тимчасового доступу до речей і документів з іншого провадження, є не меншою, аніж отриманих у результаті слідчих (розшукових) дій. Така позиція знову ж таки викладена у постанові Об`єднаної палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01 грудня 2025 року у справі № 638/18926/23 (провадження № 51-714 кмо 25).
У зв`язку з вищенаведеним, суд приходить до переконання, що доводи захисника в цій частині є необґрунтованими.
Заперечуючи з приводу наданих стороною обвинувачення доказів, захисник у кримінальних провадженнях №120202101180000306 про обвинувачення ОСОБА_4 та №120202101180000305 про обвинувачення ОСОБА_3 , окрім інших, просить також визнати недопустимими наступні докази: договір оренди землі від 04.03.2019, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 21.01.2019, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.06.2018, копія рішення ІНФОРМАЦІЯ_23 від 12.12.2018, копія рішення ІНФОРМАЦІЯ_23 від 14.02.2019, копія акту прийому-передачі об`єкта оренди, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 07.03.2019, лист ІНФОРМАЦІЯ_32 від 24.06.2020, лист від 19.06.2020, лист ІНФОРМАЦІЯ_15 від 04.06.2020, які в порядку ст. 290 КПК України, за твердженнями захисника, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не відкривались. 
Окрім того, у виступі в судових дебатах захисник також висловилась з приводу недопустимості ряду доказів, з посиланням на постанову ІНФОРМАЦІЯ_30 від 21.04.2021, зокрема:
- рапорту від 01.07.2019 зі змісту якого вбачається повідомлення ОСОБА_10 на лінію « НОМЕР_1 » про виявлену порубку лісу неподалік с. Жизномир, який ОСОБА_3 в порядку ст. 290 КПК України не відкривався та долучений в копії, яка є незавіреною;
- протоколу огляду місця події від 01.07.2019, який ОСОБА_3 в порядку ст. 290 КПК України не відкривався та долучений в копії, яка є незавіреною;
- протоколу огляду місця події від 11.09.2019, який долучений в копії, яка є незавіреною;
- розрахунку розміру шкоди, наданому слідчому листом від 03.06.2020, який ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в порядку ст. 290 КПК України не відкривався;
- висновку судової трасологічної експертизи №1.3-591/19 від 10.12.2019, який ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в порядку ст. 290 КПК України не відкривався;
- висновку судової економічної експертизи №6/3-34 від 21.05.2020; висновку судової економічної експертизи №6/3-42 від 26.06.2020; розрахунку розміру шкоди, заподіяної лісу, які ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в порядку ст. 290 КПК України не відкривався;
- протоколу про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних систем від 28.05.2019 з долученим DVD-R диском №287т від 14.05.2019, оскільки аудіофайли ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в порядку ст. 290 КПК України не відкривався;
- протоколу про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних систем від 29.07.2019 з долученими DVD-R дисками: №377т від 04.07.2019 та №379т від 04.07.2019, оскільки аудіофайли ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в порядку ст. 290 КПК України не відкривався;
- протоколу про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних систем від 29.07.2019 з долученим DVD-R диском: №416т від 26.07.2019, оскільки аудіофайли ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в порядку ст. 290 КПК України не відкривався, а ОСОБА_4 і сам протокол не відкривався;
- протоколу про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних систем від 25.07.2019 з долученими DVD-R дисками: №378т від 04.07.2019 та №417т від 26.07.2019, оскільки аудіофайли ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в порядку ст. 290 КПК України не відкривався, а ОСОБА_4 і сам протокол не відкривався.
З приводу вищенаведених клопотань про визнання доказів недопустимими суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, відповідні положення статті 290 КПК України передбачають обов`язок сторони обвинувачення лише надати обвинуваченому, стороні захисту доступ до матеріалів досудового розслідування, тобто створити можливість ознайомитися з цими матеріалами, зробити їх копії або інші відображення. Однак, відповідно до частини першої статті 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав.
Разом з тим, при вирішенні питання, в якому обсязі скористатися наданою можливістю ознайомитися з матеріалами досудового розслідування, сторона захисту чинить на власний розсуд, тому правило недопустимості доказів, передбачене частиною 12 статті 290 КПК України, стосується лише ситуації, коли сторона обвинувачення не виконала свій обов`язок надати стороні захисту доступ до матеріалів досудового розслідування, внаслідок чого остання була позбавлена можливості ознайомитися з ними. Однак, це правило не поширюється на ситуацію, коли сторона захисту, маючи доступ до матеріалів кримінального провадження, за власним рішенням не ознайомилася з ними повністю або у будь-якій частині.
Схожі правові висновки висловлені Верховним Судом у своїх рішеннях: постанові від 05.03.2019 у справі № 754/8571/17, ухвалі від 13.03.2018 у справі № 336/6314/16-к, постанові від 25.11.2021 у справі № 463/3596/16-к.
З матеріалів справи слідує, що стороні захисту були відкриті матеріали кримінального провадження про що в матеріалах справи містяться відповідні підтверджуючі документи на яких захисником проставлено підпис, також в матеріалах справи наявні протоколи про надання доступу до додаткових матеріалів досудового розслідування в одному томі в підшитому і пронумерованому стані, де містяться підписи підозрюваних ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та їх захисника, адвоката ОСОБА_61 , якими вони підтвердили ознайомлення з матеріалами справи, жодних застережень та зауважень щодо не відкриття певних матеріалів чи відсутності їх переліку сторона захисту не висловлювала. DVD-R диски з відеозаписами до протоколів про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних систем є додатками до них та фактично є частиною протоколів, які вказані в описі матеріалів проваджень. Окрім того, певний перелік доказів, відкриття яких захисник заперечує, в матеріалах кримінальних проваджень містяться також і в постановах про виділення матеріалів досудового розслідування, з приводу яких сторона захисту заперечень не висловила, відтак була обізнана з виділеними матеріалами. В той же час, при ознайомленні з матеріалами справи будь-яких зауважень з приводу невідповідностей не було. Матеріали досудового розслідування у двох томах, долучені до справи стороною захисту на підтвердження відкриття лише їх, суд оцінює критично, оскільки їх нумерація не є чіткою та послідовною, томи матеріалів формувалися захисником, в даному випадку в паперовому вигляді, а відтак не можуть слугувати доказом, який безумовно свідчить про не відкриття матеріалів. 
Таким чином, суд приходить до переконання, що стороні захисту були відкриті матеріали кримінальних проваджень, відповідно до вимог ст.290 КПК України, норми процесуального закону дотримані, сторона захисту не спростовувала цей факт, відтак, відсутні підстави для застосування вимог ч.12 ст.290 КПК України та визнання доказів недопустимими.
З приводу покликань сторони захисту на те, що частина документів є копіями, не засвідченими в установленому законом порядку, у зв`язку з чим їх слід визнати недопустимими доказами, то суд вважає що посилання захисника на постанову ІНФОРМАЦІЯ_33 від 22 квітня 2021 року у справі № 202/1310/16-к (провадження № 51-5918 км 20), як на додатковий аргумент щодо порушення ч. 3 ст. 99 КПК України, є недоречними, оскільки вказані рішення були ухвалені судом касаційної інстанції з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, які суттєво відрізняються від обставин у даному кримінальному провадженні.
Зокрема, у даному конкретному випадку частина процесуальних та інших документів в копіях були виділені з матеріалів іншого кримінального провадження.
Натомість, як вбачається з вищезазначеної постанови ІНФОРМАЦІЯ_30 від 22 квітня 2021 року, виділені матеріали не були засвідчені в установленому законом порядку та не відповідали вимогам Національного стандарту України «Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163-2003».
Таким чином, з огляду на необхідність, в силу приписів, визначених ч. 3 ст. 217 КПК України, матеріали досудового розслідування щодо кожного з обвинувачених були виділені. При цьому, в постановах про виділення матеріалів досудового розслідування від 26 червня 2020 року зазначено, що в даному випадку є доцільним виділити матеріали досудового розслідування з кримінального провадження за № 42018211180000009 від 24 січня 2018 року за фактом вчинення незаконної порубки дерев у лісах та перевезення незаконно зрубаних дерев, що спричинило тяжкі наслідки, вчиненої за попередньою змовою групою осіб за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України, більша частина яких виділена в копіях, в число яких входять ті докази, які захисник вважає недопустимими, оскільки є незасвідченими належним чином.
Виконання постанов про виділення матеріалів досудового розслідування доручено заступнику начальника СВ Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_62 .
Разом з цим, посилаючись на порушення ч. 3 ст. 99 КПК, сторона захисту не зазначає, яким чином наявність частини документів у копіях перешкодило чи могло перешкодити об`єктивно встановити всі обставини по справі, з огляду на досліджені в судовому засіданні докази, показання представника потерпілого та свідків, а також наявність оригіналів документів, що стосувалися обсягу пред`явленого обвинувачення.
Відтак, доводи захисника в цій частині не є обґрунтованими.
Подібна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 15.08.2024 у справі № 686/13546/19 (провадження № 51-6647 км 23).
Зауваження захисника, висловлені щодо протоколу огляду місця події від 01 липня 2019 року та вилученого майна - 56 зрізів породи дуб, а саме, що слідча вилучила 56 зрізів дерев, передала їх на зберігання, арешт на вказане майно не накладався, вказані зрізи речовими доказами не визнавались, невідомо де вони, на їх основі проведена судово-трасологічна експертиза, суд оцінює критично з огляду на таке.
Всупереч твердженням захисника, суд констатує, що протокол огляду місця події від 01 липня 2019 року, в межах проведення якого вилучено 56 зрізів породи дуб, складено у визначеному КПК України порядку, а тому не викликають сумніву в його законності, є доказами в кримінальному провадженні в розумінні ст. 84 КПК України. 
Крім того, за даними протоколу огляду місця події від 11 вересня 2019 року, проведеного в присутності понятих ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , за участю спеціалістів ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 та голови ІНФОРМАЦІЯ_15 ОСОБА_31 , оглянуто ділянку лісу, яка розташована на території Жизномирської сільської ради масив лісовий « ІНФОРМАЦІЯ_16 » координати супутника №49?02.616 min.; Е025. ?20.323 min, на якій виявлено ряд пнів дерев породи дуб звичайний. Із вказаних тридцяти одного пня породи дуб виконано зрізи, та встановлено, що на них затіска та клеймо відсутні. Виконані зрізи вилучені та поміщені на територію складу ДП « ІНФОРМАЦІЯ_17 », що за адресою АДРЕСА_4 . 
Суд не вбачає підстав для визнання речових доказів (колод деревини та зрізів) недопустимими з підстав неналежного їх вилучення, збереження та не відкриття стороні захисту.
Так, як слідує з протоколу огляду місця події від 01 липня 2019 року, зазначені докази були детально описані та зафіксовані у протоколі і в подальшому передані для зберігання у ІНФОРМАЦІЯ_34 .
Беззаперечно, що у зв`язку з особливостями цього майна воно не могло зберігатися в матеріалах кримінального провадження, а тому слідчим стороні захисту були відкриті процесуальні документи що підтверджують вилучення цього майна, передачу його на зберігання, що підтверджується матеріалами кримінального провадження. При цьому, сторона захисту при відкритті їй матеріалів кримінального провадження та у суді клопотання про забезпечення їй можливості ознайомитися з цими габаритними речовими доказами не заявляла. 
Суд зауважує, що 01.06.2021 в судовому засіданні за участі спеціаліста ОСОБА_29 було оглянуто речові докази - зрізи №1 та №5 дерев у корі біля шийки кореня та встановлено, що діаметр дерева у корі біля шийки кореня (зріз №1) становить 58,8 см та діаметр дерева у корі біля шийки кореня (зріз №5) - 57 см. В свою чергу, при такому огляді був присутній захисник ОСОБА_63 , який не лише жодних заперечень з приводу такого огляду не висловив, а й за результатами огляду речових доказів заявив клопотання про проведення повторного розрахунку розміру шкоди, заподіяної лісу, внаслідок незаконного вирубування дерев породи дуб, з урахуванням встановлених в судовому засіданні діаметрів дерев у корі біля шийки кореня (зрізи №1 та №5). Таку позицію захисника обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 підтримали. Як наслідок, суд задовольнив клопотання захисника ОСОБА_61 , доручив державному інспектору з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області ОСОБА_29 провести розрахунок розміру шкоди, заподіяної лісу внаслідок незаконного вирубування дерев породи дуб у лісовому урочищі Дзіканський гай» площею 32,47 га, за межами населеного пункту на території Жизномирської сільської ради Бучацького району, з урахування встановлених в судовому засіданні діаметрів дерев у корі біля шийки кореня (зрізи №1 та №5). 
На виконання вказаної ухвали суду від 01.06.2021 у даній справі державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області ОСОБА_29 направлено до суду розрахунок розміру шкоди, заподіяної лісу, внаслідок незаконного вирубування дерев породи дуб у лісовому урочищі «Дзіканський гай» площею 32,47 га за межами населеного пункту на території Жизномирської сільської ради Бучацького району, який є належним та допустимим доказом.
За наведених обставин, а також враховуючи, що сторона захисту будучи обізнаною про такі речові докази сама не виявляла зацікавленості у їх огляді, про що зазначила в судовому засіданні, доводи про не відкриття їм цих доказів, їх втрату є необґрунтованими і не дають підстав для визнання їх недопустимими. 
Відтак, з огляду на вищенаведені висновки, відсутні підстави для визнання недопустимими в силу доктрини «плодів отруйного дерева» висновку судової трасологічної експертизи №1.3-591/19 від 1012.2019; висновку судової економічної експертизи №6/3-34 від 21.05.2020; висновку судової економічної експертизи №6/3-34 від 26.06.2020; висновку інженерно-екологічно експертизи від 05.02.2024.
Заперечуючи щодо причетності обвинувачених до інкримінованого їм кримінального правопорушення, захисник посилається також і на те, що протокол про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 28 травня 2019 року, з долученим DVD-R диском №287т; протокол про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 29 липня 2019 року, з долученими DVD-R дисками №377т та №379т; протокол про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 29 липня 2019 року, з долученим DVD-R диском №416т, а також протокол про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 29 липня 2019 року, з долученими DVD-R дисками №378т та 417т є неналежними доказами, оскільки відомості, що зазначені у них не стосуються жодним чином ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Вказує, що особи, які складали протоколи безпідставно зазначили у них про належність номерів мобільних телефонів НОМЕР_2 ОСОБА_4 та НОМЕР_11 ОСОБА_3 .
Однак вищенаведені твердження сторони захисту про недопустимість в якості доказів протоколів НСРД у вигляді зняття інформації з телефонних розмов із зазначених підстав на увагу не заслуговують, оскільки такі проведені в тому числі й на підставі ухвал слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_35 №01/2187т від 30.05.2019 та №01/2189т від 30.05.2019. 
Відтак, підставність надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, а саме з мобільного телефону НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 , та з мобільного телефону НОМЕР_11 , що належить ОСОБА_3 , який надається виключно за наявності достатніх відомостей, перевірялась слідчим суддею в межах судового контролю під час досудового розслідування, що є гарантією забезпечення дотримання прав, свобод та інтересів осіб. При цьому підстав, які б вказували на неналежність цих записів як доказу, судом не встановлено. 
Поряд з тим, захисник у судових дебатах просила врахувати, що обвинувачені на стадії досудового розслідування визнали вину лише під тиском працівників ІНФОРМАЦІЯ_36 , які погрожували оприлюднити звукозапис протоколів НСРД, що містять записи розмов, які носять інтимний та дискредитаційний характер. Однак, клопотання про призначення фоноскопічної експертизи на стадії досудового розслідування стороною захисту не заявлялись. При цьому, щодо клопотання прокурора про призначення експертизи відео-, звукозапису обвинувачені в судовому засіданні категорично заперечували. Так, ухвалою від 07.01.2024 було відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про призначення експертизи відео-, звукозапису з підстав, зазначених у ній. 
Шодо покликань сторони захисту на недопустимість як доказу протоколу огляду місця події від 01.07.2019 в зв`язку з тим, що ОСОБА_64 дозволу працівникам поліції проникати на територію орендованої нею земельної ділянки з кадастровим номером 6121210100:02:004:1255, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , не надавала, як і не дозволяла вилучати будь-яке майно з неї, тому вважає, що фактично проведено обшук земельної ділянки, яка перебувала у володінні ОСОБА_65 , не звернулася до суду в порядку ч.3 ст.233 КПК України із клопотанням про проведення обшуку. З посиланням на ряд позицій Верховного суду, просить визнати вказаний доказ недопустимим. 
Так, слід зазначити, що за змістом статей 214, 223, 237 КПК України огляд є слідчою (розшуковою) дією, спрямованою на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, яка проводиться в межах досудового розслідування кримінального провадження.
Підставою для проведення огляду місця події слугує зафіксована інформація про вчинення кримінального правопорушення. 
З матеріалів справи вбачається, що огляд місця події здійснювався 01.07.2019 на підставі повідомлення громадянина ОСОБА_23 про вчинення злочину, який вказав на місце порубки дерев у лісі та місце їх зберігання у АДРЕСА_1 , до якого ведуть сліди. Вказані матеріали зареєстровано вЖЄО за №1803 та в подальшому об`єднано до кримінального провадження №42018211180000009 від 26.01.2018, з якого виділено матеріали досудового розслідування за фактом вчинення незаконної порубки дерев у лісах та перевезення незаконно зрубаних дерев, що спричинило тяжкі наслідки, вчиненої за попередньою змовою групою осіб за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 246 КК України.
Поряд з тим, суд акцентує увагу, що огляд місця події проводився за адресою АДРЕСА_2 , водночас на земельній ділянці, яка перебувала в оренді ОСОБА_65 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 жодних слідчих дій не проводилось та жодне майно не вилучалось.
Водночас, слід зазначити, що за статтею 30 Конституції України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. У невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, установлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду й обшуку.
Відповідно до вимог ст. 13 КПК не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім як у випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 233 КПК ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ним володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім як у випадках, установлених ч. 3 цієї статті.
Верховний Суд уже підкреслював, що вказані вище законодавчі гарантії щодо недоторканності житла чи іншого володіння особи спрямовані на реалізацію захисту прав особи від зловживань правоохоронних органів, які здійснюють проникнення. Ці гарантії забезпечують насамперед дотримання прав саме володільця/користувача вказаним житлом чи майном, а не третіх осіб, які до цього житла чи майна не мають ніякого зв`язку (постанови від 18 липня 2022 року у справі № 698/937/13-к; від 20 листопада 2023 року у справі № 359/10291/19 та інші).
Сторона захисту не навела жодних доводів на обґрунтування того, як проведення слідчим огляду місця події на території земельної ділянки, доступ до якої був вільний, вплинуло на їх права недоторканності житла чи іншого володіння. Водночас суд бере до уваги й те, що матеріали кримінального провадження не містять жодних відомостей про те, що будь-які треті особи, як під час досудового розслідування, так і судового розгляду скаржилися про порушення їх прав у цьому аспекті.
Посилання захисника на правові позиції, зазначені в постановах ІНФОРМАЦІЯ_30 від 12 лютого 2019 року у справі № 159/451/16-к, провадження № 51-1173км18, від 12 лютого 2019 року у справі № 522/2256/13-к, провадження № 51-2533км18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 448/368/17, провадження № 51-5961км19, не є слушними, оскільки обставини цього кримінального провадження не є релевантними обставинам, зазначеним у вказаних рішеннях.
За таких обставин суд відхиляє такі доводи сторони захисту.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 28.10.2024 у справі № 401/1927/20 (провадження № 51-6647 км 23).
Інші зауваження сторони захисту носять формальний характер і не ставлять під сумнів законність проведених дій. 
Враховуючи викладене, суд вважає, що досліджені докази є належними, допустимими, такими, що узгоджуються між собою та у своїй сукупності, а відтак приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.246 КК України, а саме: незаконна порубка дерев у лісах, перевезення, зберігання незаконно зрубаних дерев, вчинена за попередньою змовою групою осіб, що спричинило істотну шкоду.
При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , суд, у відповідності до вимог статті 65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про винних осіб та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , вчинили кримінальне правопорушення, яке згідно статті 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.
Обставин, які обтяжують покарання обвинувачених відповідно до статті 67 КК України судом не встановлено.
Обставини, яка пом`якшують покарання обвинувачених згідно статті 66 КК України відсутні.
Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Обираючи покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , суд враховує їх особи, які раніше не судимі, вину не визнали, позитивно характеризуються за місцем свого проживання, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебувають, їх поведінку до, під час та після вчиненого кримінального правопорушення.
Враховуючи наведене, керуючись принципами індивідуалізації покарання, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_3  та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд вважає за можливе призначити обвинуваченим покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 2 ст. 246 КК України.
При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3  вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.246 КК України впродовж червня і до 01 липня 2019 року, тому, враховуючи вимоги п.3 ч.1 ст.49 КК України, станом на час ухвалення вироку закінчились строки давності притягнення їх до кримінальної відповідальності.
Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 06.12.2021 у справі № 521/8873/18, суди першої та апеляційної інстанцій мають обов`язок відповідно до положень ст. 285 КПК роз`яснити особі, яка притягується до кримінальної відповідальності те, що на момент судового розгляду чи апеляційного перегляду закінчились строки давності притягнення цієї особи до кримінальної відповідальності, що є правовою підставою, передбаченою ст. 49 КК України для звільнення особи від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому КПК, і таке звільнення є підставою для закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, а також право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.
Якщо ж обвинувачений, щодо якого передбачено звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку. В цьому разі, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок, призначає покарання і на підставі ч. 5 ст. 74, ст. 49 КК України може звільнити від нього засудженого.
Відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України особу також може бути за вироком суду звільнено від покарання на підставах, передбачених ст. 49 цього Кодексу.
Звільнення від покарання на наведеній підставі застосовується у випадках, коли суд не може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності відповідно до ст. 49 КК України. Зокрема у випадку, якщо особа заперечує проти закриття справи за нереабілітуючою обставиною та вимагає закриття справи у зв`язку з відсутністю в діях особи складу злочину або виправдання. Тоді суд за наявності підстав визнає особу винною у вчиненні злочину, ухвалює обвинувальний вирок і звільняє її від покарання, керуючись зазначеною нормою матеріального права та ч. 5 ст. 74 вказаного Кодексу.
Під час судового провадження судом було роз`яснено обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_3  право заявити клопотання про звільнення їх від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.
Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3  відмовилися від звільнення їх від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України та заперечували щодо закриття кримінального провадження з тих підстав. Просили в судовому засіданні їх виправдати. Судом здійснено повний судовий розгляд кримінального провадження.
За таких обставин, обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , на підставі п. 2 ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України, слід звільнити від призначеного покарання, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
У ході розгляду кримінального провадження представник потерпілого ІНФОРМАЦІЯ_15 до обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_3  заявив цивільні позови про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та просив стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_3  матеріальну шкоду у розмірі 723980,76 грн, позови просив розглядати з обвинувальним актом. 
Прокурор підтримав заявлені цивільні позови в частині заподіяної шкоди та просив у цій частині задовольнити.
З приводу заявлених цивільних позовів обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_3  та їх захисник заперечили та просили відмовити в їх задоволенні.
При вирішенні зазначених цивільних позовів суд виходить з наступних положень закону.
За приписами ч. 1 ст. 326 КПК України якщо в судове засідання не прибув цивільний позивач, його представник чи законний представник, суд залишає цивільний позов без розгляду, крім випадків, встановлених цією статтею.
Цивільний позов може бути розглянутий за відсутності цивільного позивача, його представника чи законного представника, якщо від нього надійшло клопотання про розгляд позову за його відсутності або якщо обвинувачений чи цивільний відповідач повністю визнав пред`явлений позов.
За таких обставин, враховуючи, що від представника потерпілого не надійшло клопотання про розгляд позову за його відсутності та підтримання позовних вимог, суд дійшов висновку, що даний цивільний позов належить залишити без розгляду.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні.
У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення: судової трасологічної експертизи № 1.3-591/19 від 10.12.2019 в сумі 12560,80 грн, судової економічної експертизи № 6/3-34 від 21.05.2020 в сумі 3269,20 грн, судової економічної експертизи № 6/3-42 від 26.06.2020 в сумі 1634,50 грн, судової інженерно-екологічної експертизи № 670/23-22 в сумі 4602,66 грн, всього на загальну суму 22066,96 грн, які суд вважає слід стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в користь держави, оскільки вони виникли у зв`язку із проведенням експертиз в межах даного кримінального провадження.
В обвинувальному акті прокурор зазначив про наявність у кримінальному провадженні №12020210180000306 речових доказів: 31 дерево породи «Дуб звичайний», які розкрижовано на колоди, довжиною 2,5-3,5 м, загальною кількістю 56 шт. 
Враховуючи, що суду не надано підтверджуючих документів перебування їх на зберіганні, відповідно, відсутні підстави, визначені ст. 100 КПК України, для їх вирішення.
Керуючись статтями 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком 4 (чотири) роки.
На підставі п. 3 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_4 звільнити від призначеного покарання, у зв`язку із закінченням строків давності.
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком 4 (чотири) роки.
На підставі п. 3 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_3 звільнити від призначеного покарання, у зв`язку із закінченням строків давності.
Цивільний позов представника потерпілого ІНФОРМАЦІЯ_15 до обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 - залишити без розгляду.
Роз`яснити представнику потерпілого право звернутись з відповідною позовною заявою про стягнення завданих збитків в порядку цивільного судочинства.
Стягнути з  ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в дохід держави по 11033,48 грнпроцесуальних витрат за проведення судових експертиз, а саме: судової трасологічної експертизи № 1.3-591/19 від 10.12.2019 вартістю 12560,80 грн, судової економічної експертизи № 6/3-34 від 21.05.2020 вартістю 3269,20 грн, судової економічної експертизи № 6/3-42 від 26.06.2020 вартістю 1634,50 грн, судової інженерно-екологічної експертизи № 670/23-22 вартістю 4602,66 грн
Вирок ухвалений у нарадчій кімнаті і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд Тернопільської області. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя 	ОСОБА_1