Справа № 357/21128/25
3/357/574/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.01.2026 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Оксана Вознюк розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Білоцерківського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області відносно
ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, вчитель КЗКОР «КОЛФК», зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: відомості відсутні,
за ч. 1 ст. 184 КУпАП, 

У С Т А Н О В И Л А:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 22.12.2025 надійшов адміністративний матеріал за ч. 1 ст. 184 КУпАП відносно ОСОБА_1 .
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 184 розглядаються у п`ятнадцятиденний строк.
Частиною 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 
Громадянка ОСОБА_1 з`явилася до суду, разом із захисником Вдовикою О.М. В судовому засіданні встановлено особу, що притягається до адміністративної відповідальності, її захисника та роз`яснено права та обов`язки.

Дослідивши адміністративний матеріал, заслухавши пояснення, суддя встановила таке.
Частиною 1 ст. 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Як вбачається з дослідженого протоколу про адміністративне правопорушення, гр. ОСОБА_1 , яка є матір`ю малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків, згідно ст. 150 СК України, внаслідок чого останній в приміщенні Білоцерківської гімназії-початкової школи №21, що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вул. Зенітного Полку, 127, висловлювався нецензурною лайкою та показував непристойні жести, чим провокував конфліктні ситуації (протокол серії ВАД №968919 від 27.11.2025).
Дослідивши адміністративні матеріали, заслухавши особу, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, суддя дійшла висновку, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини не підтверджуються доказами, наявними в матеріалах справи.
Згідно із приписами ст.7, 9, 245, 252, 280 КУпАП підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони. Під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення питання, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Частиною 1 ст. 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.
Для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суддя повинен з`ясувати, які саме обов`язки не були нею виконані, яким саме чином остання не виконувала свої батьківські обов`язки, в чому саме проявилося таке неналежне їх виконання і чим конкретно це підтверджено.
Протокол про адміністративне правопорушення, як процесуальний документ є актом фіксації правопорушення, та повинен містити в собі суть адміністративного правопорушення з посиланням на відповідні нормативно-правові акти, тобто відповідати вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки невідповідність протоколу вказаним вимогам, свідчить про неконкретність пред`явленого обвинувачення.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами
Особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).
Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.
Так, 26.04.2018 р. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 338/855/17 (ЄДРСРУ № 73700356) вказав, що аналіз положень статей КУпАП дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Як вбачається з дослідженого протоколу, в ньому не зазначена дата вчинення правопорушення, зокрема, коли саме неповнолітній ОСОБА_2 висловлювався нецензурною лайкою та показував непристойні жести, чим провокував конфліктні ситуації. Зі слів ОСОБА_1 конфлікт стався 18.11.2025. 
Водночас всі долучені до матеріалів справи документи стосуються триваючого конфлікту, що склався між учнями без зазначення дат, коли і які саме події мали місце.
Відповідно до протоколу № 1 засідання комісії з розгляду випадків булінгу (цькування) Білоцерківської гімназії – початкової школи № 21 Білоцерківської міської ради Київської області від 24.11.2025, комісією розглядався випадок конфлікту, що мав місце саме 18.11.2025. Встановлено, що вказана ситуація є конфліктною та двосторонньою. Всі учасники мали активну участь у конфлікті, що виключає ознаки одностороннього булінгу.
Крім того захисник надала відеозапис події від 18.11.2025, з якого вбачається, що саме інші діти чіпляються до ОСОБА_1 та висловлюються в його бік нецензурною лайкою, а також застосували до нього фізичну силу (придушення).
В судовому засіданні ОСОБА_1 повідомила, що учні класу вчиняють булінг проти її сина. Такі дії проявляються у відбиранні особистих речей, обзиванні та провокації емоційних реакцій з боку її сина. Вона не заперечує, що її син емоційно реагує на образи з боку однокласників, тому вони зверталися до психолога. Захисник надала характеристики малолітнього ОСОБА_1 , де вказано, що поведінка хлопчика адекватна, він комунікабельний, контактний, вихований, має позитивне ставлення до оточуючих. Зі слів ОСОБА_3 , у зв`язку із напруженими міжособистісними стосунками з деякими однолітками, в нього бувають емоційні зриви, реагує плачем, дуже нервує та повідомляє дорослих. Відвідує гурток з боксу. Мати бере активну участь у вихованні сина та цікавиться його навчанням. 
Суддя зауважує, що ухилення від виконання зазначених обов`язків як правило характеризуються певною байдужістю батьків, або осіб, що їх замінюють, до процесу становлення дитини як особистості. Процес виховання дитини є довготривалим та потребує систематичного приділення уваги дитині для формування в неї розумових здібностей, стійких моральних якостей, потреб, почуттів, навичок і звичок поведінки, виховання свідомої дисципліни, почуття обов`язку та відповідальності.
При цьому цей безперервний процес має поєднуватись з інтересами самої дитини, поваги до її особистого простору та можливості самостійного прийняття деяких рішень.
Натомість із досліджених у судовому засіданні матеріалів убачається протилежне, а саме те, що ОСОБА_1 не виявляє байдужості до процесу виховання та становлення своєї дитини, а навпаки – послідовно та відповідально залучена до цього процесу. Судом встановлено, що вона системно цікавиться шкільним життям сина, його навчальними досягненнями та міжособистісними взаємовідносинами в колективі, підтримує постійний зв`язок із класним керівником, реагує на проблемні ситуації та намагається їх конструктивно врегулювати. Зокрема, у зв`язку з конфліктами між дітьми, ОСОБА_1 ініціювала спілкування з батьками інших учнів з метою мирного врегулювання ситуації, однак такі звернення були проігноровані. 
Усвідомлюючи емоційний стан дитини та необхідність фахової допомоги, вона також звернулася до психолога, що свідчить про прагнення не формального, а усвідомленого та відповідального підходу до виховання сина. 
Сукупність наведених обставин переконливо свідчить, що ОСОБА_1 не усувається від виконання батьківських обов`язків, а навпаки – здійснює їх активно, з урахуванням потреб та інтересів дитини, поваги до її особистого простору та поступового формування здатності до самостійного прийняття рішень, що узгоджується з природою виховного процесу та не може розцінюватися як ухилення від виконання обов`язків у розумінні ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, враховуючи викладені обставини, виходячи з принципів верховенства права та презумпції невинуватості, визначених ст. 8, 62 Конституції України, суддя вважає, що сформульована в протоколі про адміністративне правопорушення фабула обвинувачення не свідчить про те, що ОСОБА_1 ухилялася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення виховання сина, а тому в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, в зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст .247 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 184, 247, 283, 284 КУпАП України, суддя 

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження в адміністративній справі про притягнення  ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя	Оксана ВОЗНЮК