ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/10868/25 Справа № 201/2341/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Демидова С.О. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       16 грудня 2025 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.
суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.
за участю секретаря Гречишникової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Адміністрація Соборного району Дніпровської міської ради Відділ опіки та піклування про відібрання малолітніх дітей у батька і повернення їх за попереднім місцем проживання матері,
- за апеляційною скаргою ОСОБА_2 ,
на ухвалу Соборного районного суду міста Дніправід 30 вересня 2025 року про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ
30 вересня 2025 року до Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_2 було подано клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Соборного районного суду міста Дніпра від 10 вересня 2024 року.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ
Ухвалою Соборного районного суду міста Дніправід 30 вересня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою суду від 10 вересня 2024 року. 

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
07.11.2025 року від  ОСОБА_2 надійшла апеляційна скарга, в якій стаиться вимога про скасування ухвали Соборного районного суду міста Дніправід 30 вересня 2025 року та ухвалення нового рішення про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Соборного районного суду міста Дніпра від 10 вересня 2024 року.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відсутність позивача на території України більше року робить виконання ухвали юридично та фактично неможливим. 

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

СУДОВІ ВИКЛИКИ
Сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (том 5, а.с.120-121).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення сторін, які з`явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Зобов`язано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , надавати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , можливість безперешкодного побачення, спілкування та спільного проведення часу з неповнолітніми дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 кожен четвер, п`ятницю, суботу - з 10:00 години четверга до 18:00 години суботи за адресою зареєстрованого місця проживання дітей і матері: АДРЕСА_1 , без присутності батька, до набрання чинності рішенням суду у даній справі.
Дані заходи забезпечення позову були вжиті судом з урахуванням тривалої відсутність спілкування дітей з матір`ю, з якою діти проживали з моменту народження, враховуючи підстави та предмет позову та з метою налагодженню емоційних стосунків між матір`ю та дітьми, що в свою чергу може усунути загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про відібрання дітей.
Вбачається, що спір між сторонами стосовно відібрання дітей існує по теперішній час.
Тобто, відсутні обставини які б відпали після вжиття заходів забезпечення позову і які б мали вплив на необхідність скасування заходів забезпечення.
Заходи ж забезпечення позову, що полягають у визначенні часу та місця побачення і спілкування дитини з одним із батьків, який на час розгляду справи про відібрання дітей проживає окремо від них, спрямовані на усунення перешкод у спілкуванні дітей з цим із їх батьків на час вирішення по суті спору щодо відібрання дітей.
Підстави, які зумовили забезпечення позову існують і на час розгляду клопотання про скасування вжитих заходів забезпечення позову.
За таких обставин суд не вбачає підстав для скасування заходів забезпечення позову, оскільки обґрунтованість, доведеність/недоведеність позовних вимог є предметом оцінки при прийнятті кінцевого судового рішення і у разі прийняття рішення про відмову в задоволенні позову суд одночасно вирішує питання про скасування заходів забезпечення.
На час розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, цивільна справа № 201/2341/24, по суті не вирішена, рішення у цій справі судом не прийнято, отже наразі відсутні підстави для скасування заходів забезпечення позову у цій справі, оскільки скасування заходів забезпечення позову до розгляду даної справи по суті та ухвалення судом відповідного рішення, суперечитиме меті заходів забезпечення позову.
Окрім того суд зазначає, що не можливість виконання ухвали суду про забезпечення позову не є підставою для її скасування

Враховуючи вищевикладене, а також те, що заходи забезпечення позову у справі були застосовані до набрання законної сили рішенням у даній справі, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, оскільки остаточне рішення у справі ще не прийнято.

З такими висновками погоджується й колегія суддів апеляційного суду.

Статтею 158 ЦПК України передбачено наступне:

1. Суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.
2. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.
3. У разі надання відповідачем до суду документа, що підтверджує здійснене ним забезпечення позову відповідно до частини четвертої статті 156 цього Кодексу, відповідне клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, розглядається судом не пізніше наступного дня після надання вказаного документа.
4. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.
5. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.
6. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.
7. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.
8. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.
9. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.
10. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Доводи викладені в апеляційній скарзі спростовуються тим, що спір між сторонами стосовно відібрання дітей існує по теперішній час.
А тому відсутні підстави для скасування заходів забезпечення позову, оскільки остаточне рішення у цій справі судом не прийнято.

При таких обставинах апеляційна скарга задоволенню не підлягає. 

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
       
ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Судом першої інстанції повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми процесуального права.
Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.
Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Ухвалу Соборного районного суду міста Дніправід 30 вересня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.
Повне судове рішення виготовлено 16.12.2025 року.

Судді: