ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" січня 2026 р. Справа №907/273/24
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Желік М.Б.
судді Галушко Н.А.
Орищин Г.В.

за участю секретаря судового засідання Гуньки О.П.

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Закарпатській області б/н від 17.11.2025 (вх.ЗАГС №01-05/3364/25 від 18.11.2025)
на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 04.11.2025 (суддя Пригуза П.Д.) 
про відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень ліквідатора та призначення нового ліквідатора
у справі №907/273/24
за заявою кредитора: Головне управління ДПС у Закарпатській області, код ЄДРПОУ - 44106694, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, 52
до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатський завод малих архітектурних форм», код ЄДРПОУ - 01728956, 89600, Закарпатська область, м. Мукачеве, вул. Ужгородська, буд. 165
про банкрутство

за участю представників: 
від скаржника: представник Буря О.О. (в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів);
від АТ КБ «Приватбанк» (кредитора): адвокат Іванова С.О. (в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів);
ліквідатор: арбітражний керуючий Демчан О.І. (в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів);
інші учасники: не з`явилися;

Учасникам процесу роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.ст. 35, 42, 46, Господарського процесуального кодексу України. 
Відповідно до ст.222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснюється технічними засобами.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 04.11.2025 у справі №907/273/24 задоволено скаргу АТ «ПриватБанк» на бездіяльність ліквідатора арбітражного керуючого Пропадущого А.В.; відсторонено арбітражного керуючого Пропадущого Андрія Володимировича від виконання обов`язків ліквідатора у справі №907/273/24 через неналежне їх виконання; призначено у справі №907/273/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатський завод малих архітектурних форм» нового ліквідатора - Демчана Олександра Івановича; зобов`язано арбітражного керуючого Пропадущого А.В. здійснити передачу новому ліквідаторові - арбітражному керуючому Демчану О.І. усіх справ (бухгалтерську та іншу наявну документацію), активів та відомостей про них в установленому порядку та строки.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, кредитор звернувся до Західного апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 04.11.2025 в частині призначення ліквідатором Демчана О.І. та призначити ліквідатором у справі нового ліквідатора визначеного шляхом автоматизованого відбору із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з числа арбітражних керуючих, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, за принципом випадкового вибору.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2025 справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: Желік М.Б. - головуючий суддя, члени колегії судді – Галушко Н.А., Орищин Г.В.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 24.11.2025 відкрито апеляційне провадження, призначено розгляд справи на 17.12.2026.
05.12.2025 ліквідатор ТзОВ «Закарпатський завод малих архітектурних форм» арбітражний керуючий Демчан О.І. подав відзив (вх. №01-04/9268/25), в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 04.11.2025 залишити без змін.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 17.12.2026 відкладено розгляд справи на 28.01.2026.
В судовому засіданні 28.01.2026 представник кредитора вимоги апеляційної скарги підтримав, просив оскаржену ухвалу скасувати в частині призначення ліквідатором Демчана О.І. та призначити ліквідатором у справі нового ліквідатора визначеного шляхом автоматизованого відбору із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з числа арбітражних керуючих, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, за принципом випадкового вибору.
Представниця кредитора та арбітражний керуючий Демчан О.І. проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечили, просили залишити оскаржену ухвалу без змін як законну та обґрунтовану.
Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення учасників справи, присутніх в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, взявши до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, а відтак оскаржувану ухвалу слід залишити без змін, з огляду на таке.

Розгляд справи в суді першої інстанції, короткий зміст оскарженої ухвали

В провадженні Господарського суду Закарпатської області перебуває справа за заявою Головного управління ДПС у Закарпатській області про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатський завод малих архітектурних форм» (код ЄДРПОУ – 01728956).
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 02.04.2024 відкрито провадження у справі про банкрутство ТзОВ «Закарпатський завод малих архітектурних форм», введено процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Пропадущого Андрія Володимировича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №1585 від 09.08.2013). 
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 04.06.2024 затверджено реєстр вимог кредиторів боржника. 
Постановою Господарського суду Закарпатської області від 13.09.2024  ТзОВ «Закарпатський завод малих архітектурних форм» визнано банкрутом відкрито стосовно банкрута ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Пропадущого А.В. 
Повідомлення про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури оприлюднено на офіційному веб-порталі судової влади України 17.09.2024 за №74066. 
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 28.10.2025 встановлено, що ліквідатор не виконав ряду заходів ліквідаційної процедури.
29.09.2025 АТ «ПриватБанк» (забезпечений кредитор) звернувся до Господарського суду Закарпатської області зі скаргою на бездіяльність ліквідатора, що полягає у нездійсненні заходів, спрямованих на виявлення та реалізації майнових активів банкрута. Також заявник просив призначити нового ліквідатора – арбітражного керуючого Демчана О.І. 
13.10.2025 арбітражний керуючий Демчан О.І. подав суду заяву про участь у справі про банкрутство.
Місцевий господарський суд, постановляючи оскаржену ухвалу, врахував встановлені обставини і факти, які вказують, що ліквідатор Пропадущий А.В. у цій справі здійснює свої повноваження не належно, що призводить до необґрунтованого затягування процедури без вирішення завдань ліквідаційної процедури, та дійшов висновку про те, що скаргу АТ «ПриватБанк» належить задовольнити повністю та відсторонити від виконання обов`язків ліквідатора у цій справі арбітражного керуючого Пропадущого А.В.
Також в оскаржуваній ухвалі суд оцінив подану заяву про призначення арбітражного керуючого Демчана О.І. ліквідатором у справі №907/273/24, та дійшов висновку про те, що кандидатура нового ліквідатора є прийнятною відповідно до вимог закону.

Узагальнені доводи апелянта та заперечення ліквідатора.

Вимоги апеляційної скарги Головного управління ДПС у Закарпатській області обґрунтовано тим, що суд при призначенні ліквідатора порушив норми статті 28 КУзПБ, якою передбачено, що кандидатура арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією визначається судом шляхом автоматизованого відбору із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з числа арбітражних керуючих, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, за принципом випадкового вибору. Арбітражний керуючий для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією, у разі відсторонення розпорядника майна або керуючого реструктуризацією від виконання повноважень, керуючий санацією, керуючий реалізацією та ліквідатор призначаються господарським судом за клопотанням комітету кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи) чи зборів кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи). 
Апелянт наголошує, що комітет кредиторів у справі №907/273/24 не приймав рішення про призначення ліквідатором по справі Демчана О.І., таке клопотання було подано кредитором АТ АКБ «Приват банк», який не має права голосу на комітеті кредиторів.

У відзиві на апеляційну скаргу арбітражний керуючий Демчан О.І. наводить такі аргументи на спростування доводів апелянта:
- до Господарського суду Закарпатської області арбітражний керуючий Демчан О.І. подав заяву про участь від 13.10.2025 у справі про банкрутство №907/273/24, інших заяв про призначення ліквідатором ТзОВ «Закарпатський завод МАФ» у разі відсторонення арбітражного керуючого Пропадущого А.В. від комітету кредиторів банкрута не надходило;
- протягом місяця з моменту подання скарги забезпеченим кредитором АТ КБ «ПриватБанк» та долучення заяви про участь у справі №907/273/24 від арбітражного керуючого Демчана О.І. комітет кредиторів не вчиняв дій щодо скликання комітету кредиторів та не надав господарському суду альтернативну кандидатуру арбітражного керуючого для участі у справі про банкрутство; таким чином, комітет кредиторів фактично самоусунувся від прийняття рішення про визначення кандидатури арбітражного керуючого для призначення у справі про банкрутство;
- Верховний Суд у постанові від 29.01.2025 у справі №922/1903/18 дійшов висновку, що рішення комітету кредиторів не може мати для господарського суду заздалегідь встановленої сили і має оцінюватися відповідно до статті 86 ГПК України;
- відповідно до абз.1 ч.1 ст.28 КУзПБ кандидатура арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією визначається судом шляхом автоматизованого відбору із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з числа арбітражних керуючих, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, за принципом випадкового вибору, натомість, відповідно до абз.2 ч.1 ст.28 КУзПБ арбітражний керуючий для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією, у разі відсторонення розпорядника майна або керуючого реструктуризацією від виконання повноважень, керуючий санацією, керуючий реалізацією та ліквідатор призначаються господарським судом за клопотанням комітету кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи) чи зборів кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи);
- постановою Східного апеляційного господарського суду від 23.10.2023 у справі №27/104б, колегія суддів дійшла до висновку про те, що ч.2 ст.28 КУзПБ встановлює імперативність застосування судом автоматичного відбору арбітражних керуючих за Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою лише на етапі відкриття провадження у справі про банкрутство;
- відсутність використання автоматизованого відбору при призначенні Демчана О.І. ліквідатором ТзОВ «Закарпатський завод МАФ» є законною, оскільки справа стосувалася заміни діючого ліквідатора, а не відкриття провадження у справі про банкрутство;
- на виконання вимог ч.3 ст.28 КУзПБ Демчан О.І. повідомив, що він не є заінтересованою особою у цій справі, не здійснював раніше управління цим боржником, не має реального чи потенційного конфлікту інтересів, щодо нього не відкрито та раніше не відкривалось провадження у справі про неплатоспроможність, відсутні підстави, визначені ст.26 КУзПБ, які перешкоджали б призначенню ліквідатором ТзОВ «Закарпатський завод Малих архітектурних форм»;
- призначення арбітражного керуючого Демчана О.І. ліквідатором банкрута, попри відсутність рекомендації комітету кредиторів, жодним чином не порушує прав або охоронюваних законом інтересів учасників провадження, оскільки Кодекс України з процедур банкрутства не пов`язує обов`язок суду призначити ліквідатора виключно на підставі рекомендації комітету кредиторів, а у разі незгоди з діями ліквідатора учасники справи не позбавлені процесуального права оскаржити відповідні дії чи бездіяльність у порядку, визначеному Кодексом;
- призначення арбітражного керуючого Демчана О.І. ліквідатором у цій справі є обґрунтованим, законним та таким, що відповідає цілям та завданням ліквідаційної процедури, а також сприятиме оперативному та ефективному задоволенню вимог кредиторів та завершенню процедури банкрутства.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції. 

Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Ухвала Господарського суду Закарпатської області від 04.11.2025 у справі №907/273/24 оскаржена ініціюючим кредитором у справі в частині призначення ліквідатором у справі про банкрутство арбітражного керуючого Демчана О.І.
Єдиним доводом апелянта є неправильне застосування судом першої інстанції норм статті 28 Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки суд першої інстанції врахував кандидатуру арбітражного керуючого, запропонованого забезпеченим кредитором, не зважаючи на те, що цю кандидатуру не було погоджено на комітетом кредиторів боржника. На переконання апелянта, в такому випадку слід було визначити кандидатуру арбітражного керуючого шляхом автоматизованого відбору із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з числа арбітражних керуючих, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України.
Відповідно до абз.1 ч.1 ст.28 КУзПБ кандидатура арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією визначається судом шляхом автоматизованого відбору із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з числа арбітражних керуючих, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, за принципом випадкового вибору.
Відповідно до абз.1 ч.1 ст.28 КУзПБ арбітражний керуючий для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією, у разі відсторонення розпорядника майна або керуючого реструктуризацією від виконання повноважень, керуючий санацією, керуючий реалізацією та ліквідатор призначаються господарським судом за клопотанням комітету кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи) чи зборів кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи).
Відповідно до п.31 ч.8 ст.48 КУзПБ до компетенції комітету кредиторів належить прийняття рішення про визначення кандидатури арбітражного керуючого для призначення у справі про банкрутство.
У спірному випадку, в ухвалах місцевого господарського суду у цій справі неодноразово констатовано, що ліквідатор у справі – арбітражний керуючий Пропадущий А.В., не виконує своїх повноважень належним чином, зокрема, серед іншого, не скликає зборів кредиторів чи засідання комітету кредиторів та не звітує про хід здійснення ліквідаційної процедури.
Водночас, суд першої інстанції також встановив, що і кредитори (їх уповноважені представники) не належно виконують свої повноваження, оскільки, ліквідатор не звітує про свою діяльність, збори кредиторів чи комітету кредиторів з дня введенні ліквідаційної процедури не скликалися, а подання запитів про з`ясування стану банківських рахунків боржника безпосередньо переддень судового засідання, на якому суд мав заслухати звіт ліквідатора (проміжний звіт). Проте, жодних дій комітету кредиторів щодо ініціювання відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень не було здійснено, що зумовило неодноразове відкладення розгляду справи (розгляду проміжного звіту та ліквідаційного балансу).
Слід також врахувати, що після звернення АТ КБ «Приватбанк», який є забезпеченим кредитором боржника, до господарського суду зі скаргою на бездіяльність ліквідатора арбітражного керуючого Пропадущого А.В. та заявою про призначення ліквідатором у справі арбітражного керуючого Демчана О.І., апелянт, який є головою комітету кредиторів у справі, також не ініціював скликання засідання комітету кредиторів для визначення кандидатури арбітражного керуючого та не звернувся до господарського суду з відповідним клопотанням.
При цьому, скаргу АТ КБ «Приватбанк» на бездіяльність ліквідатора призначено до розгляду ухвалою від 06.10.2025 на 14.10.2025, а згодом, відповідними ухвалами суду, розгляд скарги було відкладено на 28.10.2025 та на 04.11.2025.
Таким чином, в апелянта як голови комітету кредиторів було достатньо часу для скликання засідання комітету кредиторів або подання обґрунтованих заперечень щодо призначення ліквідатором у справі арбітражного керуючого Демчана О.І., кандидатуру якого запропонував забезпечений кредитор.
На момент розгляду скарги на бездіяльність ліквідатора та відсторонення арбітражного керуючого Пропадущого А.В. від виконання повноважень ліквідатора у справі була наявна заява-згода арбітражного керуючого Демчана О.І. на призначення ліквідатором у цій справі. Інших заяв чи пропозицій від комітету кредиторів не було.
Із врахуванням того, що арбітражний керуючий Пропадущий А.В. був відсторонений від виконання повноважень ліквідатора у справі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливість призначення ліквідатором арбітражного керуючого Демчана О.І. за наслідками оцінки заяви-згоди на участь у справі.
Жодних доводів щодо неможливості здійснення арбітражним керуючим Демчаном О.І. повноважень ліквідатора ТзОВ «Закарпатський завод малих архітектурних форм» апеляційна скарга не містить.
Колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що судовий розсуд – це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими Кодексом України з процедур банкрутства, Господарським процесуальним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення, встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), такий, що є найбільш оптимальним в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.
Застосування законодавства про банкрутство зобов`язує суди відповідно до частини першої статті 3 Господарського процесуального кодексу України також використовувати відображені у нормах цього законодавства особливі принципи інституту банкрутства (неплатоспроможності) для забезпечення мети законодавства про банкрутство (неплатоспроможність).
Одним із принципів, які характерні для правового інституту неплатоспроможності є принцип судового контролю у процедурах банкрутства (неплатоспроможності) щодо повноти та належності дій учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), що зобов`язує суд з достатньою повнотою встановити об`єктивні обставини правовідносин сторін по множинних предметах спорів, які виникають у процедурах банкрутства (неплатоспроможності). 
Тож на відміну від справ позовного провадження, в яких господарський суд обмежений принципами диспозитивності та змагальності сторін, у справах про банкрутство (неплатоспроможність) судовий контроль є невід`ємною складовою цього провадження (схожий за змістом висновок, викладений у постанові судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.09.2021 у справі № 911/2043/20).
Застосування судами принципу судового контролю у процедурах банкрутства (неплатоспроможності) щодо повноти та належності дій учасників справи про банкрутство, єдиного правового захисту інтересів кредиторів в межах процедур банкрутства та пропорційності надає суду у процедурі банкрутства правові важелі, які можуть забезпечити дотримання балансу інтересів кредиторів та боржника на кожному з етапів процедур банкрутства (неплатоспроможності).
Колегія суддів вважає, що у цій справі висновок місцевого господарського суду про можливість призначити ліквідатором арбітражного керуючого, кандидатуру якого запропоновано кредитором-заявником скарги на бездіяльність попереднього ліквідатора, є правильним та зробленим з обґрунтованим застосуванням судового розсуду.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції керується висновками, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі “Проніна проти України” (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. 
Враховуючи наведене та зважаючи на правильне застосування місцевим господарським судом принципу судового розсуду у процедурі банкрутства, зокрема, у вирішенні питання про призначення арбітражного керуючого для виконання повноважень ліквідатора у справі, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 04.11.2025 у справі №907/273/24 в оскарженій частині залишити без змін.
В порядку положень ст. 129 ГПК України сплачений скаржником за подання апеляційної скарги судовий збір слід покласти на скаржника.
Керуючись ст.ст.86, 269, 270, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні вимог апеляційної скарги Головного управління ДПС у Закарпатській області – відмовити.
2. Ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 04.11.2025 у справі №907/273/24 – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та не підлягає оскарженню.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Повну постанову складено 09.02.2026.

Головуючий суддя Желік М.Б. 

суддя Галушко Н.А.

суддя Орищин Г.В.