Тальнівський районний суд Черкаської області
______________________________________________________________________________________________________________________________________________
Номер провадження 1-кп/704/85/26 
Єдиний унікальний номер: 704/860/25 
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 лютого 2026 року	м. Тальне	

Тальнівський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 
за участю прокурора ОСОБА_3 
потерпілої ОСОБА_4 
обвинуваченої ОСОБА_5 
захисника ОСОБА_6 
розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 12025250360000566 від 08.05.2025 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Умань Черкаської області, громадянки України, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , фактично проживаючої по АДРЕСА_2 , раніше не судимої, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 29.04.2025, приблизно о 22 год. 20 хв., в порушення вимог п. 2.9. а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 відповідно до якого: «водієві транспортним засобом у стані алкогольного, сп?яніння», керувала технічно справним автомобілем марки «Toyota» моделі «Starlet», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп?яніння, рухаючись по проїзній частині автодороги «H-16» сполученням Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань (176 км +328 м), в напрямку від м. Умань Черкаської області до м. Тальне Звенигородського району Черкаської області, грубо порушуючи вимоги пункту 12.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого: «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», проявила злочинну самовпевненість, не була уважна під час керування транспортним засобом, не стежила за дорожньою обстановкою та відповідно своєчасно не реагувала на її зміну, внаслідок чого своїми діями створила загрозу безпеці дорожнього руху та виїхала на праве, відносно напрямку свого руху, узбіччя дороги, де відбулося перекидання автомобіля марки «Toyota» моделі «Starlet», д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пасажир автомобіля марки «Toyota» моделі «Starlet», д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_4 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: компресійних переломів 9 і 10 грудних хребців, перелому кісток носа праворуч, перелому верхньої стінки гайморової пазухи, перелому передньої стінки гайморової пазухи, перелому середньої третини носової перетинки, закритої черепно-мозкової травми з струсом головного мозку, гематом на повіках обох очей, субкон?юнктивального крововиливу лівого ока, які відповідно до висновку експерта №05-9-01/145 від 29.05.2025 відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Допущені водієм ОСОБА_5 порушення вимог п. 12.1, Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв?язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді тілесних ушкоджень середньої тяжкості ОСОБА_4 .
Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України – порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп?яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. 
В підготовчому судовому засіданні між обвинуваченою ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 було укладено угоду про примирення та надано скріплений підписами сторін її текст, відповідно до якого обвинувачена ОСОБА_5 беззастережно визнає свою вину у скоєнні кримінального правопорушення за ч.1 ст.286-1 Кримінального кодексу України та сторони домовилися про призначений за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, узгодженого покарання, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.
В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, наслідки невиконання угоди, встановленні ст.476 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 винуватою себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України визнала повністю, вказавши, що час, місце та спосіб скоєння нею кримінального правопорушення, описаного в обвинувальному акті, викладені вірно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і вона їх в повному обсязі підтверджує. У скоєному - щиро розкаялася. Заключивши відповідну угоду, вона цілком розуміє надані їй законом права, а також роз`яснені їй судом наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст.473 КПК України, - щодо обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст.394 і ст.424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.4 п.1 КПК України.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечив проти затвердження угоди та призначення обвинуваченій узгодженого покарання.
Захисник в підготовчому судовому засіданні також вважає можливим затвердити дану угоду, зазначивши, що при укладенні угоди між його підзахисною та потерпілою були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та КК України, при цьому вищезазначена угода була укладена добровільно, без застосування насильства, примусу та погроз.
Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваної про повне розуміння нею її процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили її погодитися на підписання угоди, характеру висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди, суд дійшов висновку про те, що у даному кримінальному провадженні можливо затвердити надану угоду з наступних підстав:
Згідно з ч.3 ст.474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути укладені такі види угод: угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Відповідно до ч.1 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).
Відповідно до ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. 
На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст.94 КПК України, суд дійшов висновку, що мали місця діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , а її дії органом досудового розслідування обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст.286-1 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. 
В силу положення ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286-1 КК України, відноситься до категорій злочину невеликої тяжкості.
Судом встановлено, що потерпілою по справі було добровільно укладено угоду про примирення з обвинуваченою.
На виконання вимог ст.474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачена усвідомлює свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до неї застосоване, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинуваченій роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.
Судом встановлено, що ініціювання, порядок укладення та зміст угоди про примирення між обвинуваченою та потерпілою від 04.02.2026 укладеною між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 відповідає вимогам ст.471 КПК України. 
Узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.65 КК України: законності, справедливості, обґрунтованості, а також вимогам ч.2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, з урахуванням поведінки обвинуваченої після вчинення злочину, яка в судовому засіданні визнала вину у вчинені кримінального правопорушення, дала критичну оцінку своїм злочинним діям, виказала готовність нести кримінальну відповідальність, відшкодувавши шкоду, завдану потерпілій у повному обсязі, усвідомлюючи свою вину, зробивши належні висновки, а також наявності обставин, що пом`якшують покарання - щирого каяття, активного сприяння в розкритті злочину, добровільного відшкодування шкоди, надання допомоги потерпілій після вчинення злочину, надання їй матеріальної допомоги на лікування, та відсутністю обставин, що обтяжують злочин та особи ОСОБА_5 яка раніше не судима, а також те, що суспільний інтерес виражається в забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, враховуючи, що вищенаведені дані про особу обвинуваченої дають підстави вважати, що виправлення останньої та попередження вчинення нових злочинів можливо досягти, призначивши їй узгоджене покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. 
Згідно з ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з викладеного, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.
Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.
Під час досудового розслідування у відношенні обвинуваченої не було застосовано заходів забезпечення кримінального провадження.
Цивільний позов у кримінальному провадженню не заявлений.
Речові докази відсутні.
Долю процесуальних витрат суд вирішує на підставі ст.ст.118-124 КПК України, а саме процесуальні витрати у вигляді витрат за проведення у кримінальному провадженні експертиз підлягають стягненню з обвинуваченої, оскільки їх проведення було направлене на доведення вини обвинуваченої.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст.314, ч. 2 ст.373, ст.ст. 374, 474,475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 04 лютого 2026 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025250360000566 від 08.05.2025 відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України.
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України і призначити їй узгоджене сторонами покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.
Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням судових експертиз на загальну суму 3565 грн. 60 коп.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку виключно з підстав, визначених у ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду.
Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, захиснику, обвинуваченій в порядку, передбаченому ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1