Справа № 643/22818/25
Провадження № 3/643/122/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
12.01.2026       м. Харків

Суддя Салтівського районного суду міста Харкова Замікула Б.С., розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає за адресою:
 АДРЕСА_1 
за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП

УСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №538500, водій ОСОБА_2 19.10.2025 о 03 год. 51 хв. м. Харків, вул. Валентинівська, буд. 66, керуючи автомобілем BMW 525,
н.з. НОМЕР_1 , не обрав безпечної швидкості руху та здійснив наїзд на перешкоду. При ДТП завдано механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 124 КУпАП внаслідок порушення водієм вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху.
Також, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №538509, водій ОСОБА_1 19.10.2025 о 03 год 51 хв м. Харків, вул. Валентинівська, буд. 66, керуючи автомобілем BMW 525, н.з. НОМЕР_1 , став учасником ДТП та з невідомих причин залишив місце події.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 122-4 КУпАП внаслідок порушення водієм вимог п.2.10а Правил дорожнього руху України.
На підтвердження обставин, зазначених у протоколі, до матеріалів справи долучено наступні докази та документи:
-протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 538500 від 12.12.2025;
-схему місця ДТП (ЄО 13870 від 19.10.2025);
-рапорт інспектора роти №5 батальйону №1 УПП в Харківській області ДПП, старшого лейтенанта поліції М. Бандур;
-акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 19.10.2025;
-копію електронної форми виводу рапорту виклику «102»;
-повідомлення про запрошення до УПП в Харківській області на 05.11.2025 ОСОБА_3 ;
-рапорт старшого інспектора ВРОМ ДТП та УСАФ ППДР УПП в Харківській області ДПП, капітана поліції В. Якунькіна;
-довідку про результати розгляду заяви гр. ОСОБА_4 , складену старшим інспектором ВРОМ ДТП та УСАФ ППДР УПП в Харківській області ДПП, капітана поліції В. Якунькіна;
-довідку, згідно якої транспортний засіб BMW 525, н.з. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_5 ;
-скріншот паспорта громадянина України ОСОБА_1 ;
-повідомлення про запрошення до УПП в Харківській області на 21.11.2025 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ;
-повідомлення про запрошення до УПП в Харківській області на 01.12.2025 та 12.12.2025 Я. Дорогія.
-супровідний лист від 16.12.2025 щодо направлення ОСОБА_8 копій протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №538500, ЕПР1№ 538509 та постанови про серії ЕНА №6327788.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, про причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.
Вирішуючи питання про можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до відповідальності, суддя зазначає наступне.
З метою належного виклику до суду, ОСОБА_9 направлялась судова повістка (за адресою, вказаною у протоколі). Крім того, виклик здійснювався шляхом відповідного оголошення на сайті суду.
Відтак, судом було вжито передбачених законодавством заходів щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про дату і місце розгляду справи (ст. 277-2 КУпАП), та реалізації його права на участь у розгляді справи в суді.
Незважаючи на це,  ОСОБА_1  до суду не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.
Розгляд справи протягом розумного строку також гарантовано ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно з ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
Водночас, згідно з положенням ст. 268 КУпАП під час розгляду даної категорії справ присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.
Верховним Судом в п. 34 постанови від 12.03.2019 по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. 
Крім того, суддя враховує практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), згідно з якою сторона, що задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
У рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 йдеться, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження;
Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» від 07.07.1989);
Як наголошується у рішенні ЄСПЛ у справі «Тойшлер проти Германії» від 04.10.2001, обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.
Також суддя зазначає про функціонування офіційного сайту судової влади, на якому розміщується персоналізована інформація щодо автоматичного розподілу справ та розклад засідань. Використання вказаного інструменту дає можливість добросовісній особі бути обізнаною про розгляд справи за її участю та забезпечує доступу до правосуддя.
Відповідно, суд, який добросовісно інформує учасника справи з наміром забезпечити здійснення правосуддя, не повинен нести «ризик незнання» учасника, який під час складання протоколу про адміністративне правопорушення повідомив адресу свого проживання та засоби комунікації, але з незалежних від суду причин не користується ними, або вони виявились неефективними.
За наведених обставин, суддя вважає можливим розглянути справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підстав наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до наступного переконання.
Згідно з п. 12.1 ПДР України передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Положеннями ст. 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до п.2.10а ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний  негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Положеннями ст. 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Як зазначив ЄСПЛ в рішенні від 23.10.1995 у справі «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії», дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається ЄСПЛ кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення ЄСПЛ у справі «Маліге проти Франції» від 23.09.1998).
Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих ЄСПЛ у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).
При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений ч. 2 ст. 6 Конвенції.
Згідно з ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (ст. 62 Конституції України).
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).
Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ч. 1-3 ст. 7 КУпАП).
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З аналізу ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Так, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.
Водночас, розглянувши матеріали справи, суддя зазначає про відсутність допустимих та достовірних доказів на підтвердження керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 .
Зокрема, із обставин справи слідує, що 19.10.2025 під час патрулювання міста Харкова працівники поліції виявили рух автомобіля BMW 525, н.з. НОМЕР_1 в період дії комендантської години, водій якого на вимогу поліцейських не зупинився. У зв`язку з цим поліцейські почали переслідувати транспортний засіб, проте водієві автомобіля BMW 525, н.з. НОМЕР_1 , вдалося збільшити дистанцію від службового автомобіля поліції та, як наслідок, поліцейські втратили можливість його зупинити.
В подальшому поліцейські виявили автомобіль BMW 525, н.з. НОМЕР_1 , в нерухомому стані за адресою м. Харків, вул. Валентинівська, буд. 66 із механічними пошкодженнями, внаслідок наїзду на перешкоду. В автомобілі на пасажирському сидінні перебував ОСОБА_10 , який, як зазначено у рапорті поліцейського, мав ознаки алкогольного сп`яніння. Від надання пояснень ОСОБА_10 відмовився 
В ході з`ясування обставин ДТП, з метою встановлення особи, яка перебувала за кермом автомобіля BMW 525, н.з. НОМЕР_1 , поліцейськими витребувано інформацію про власника зазначеного автомобіля (ним виявилась  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ).
Крім того, в Акті огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 13.10.2025 зазначено, що в автомобілі, серед іншого, виявлено: документ на автомобіль; зв`язка ключів; телефон iphone X водія BMW.
До матеріалів справи долучено фотографію, на якій зображено телефон із відкритим застосунком «Дія», в якому відображається паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Надалі поліцейські викликали  ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_10 до УПП в Харківській області для надання пояснень щодо обставин ДТП за їх участю, що підтверджується відповідними повідомлення (без доказів їх надсилання), які долучені до матеріалів справи.
Як вбачається із матеріалів справи, вказані особи до УПП в Харківській області для надання пояснень не з`явились.
Отже, в ході проведення перевірки поліцейськими було встановлено щонайменше 3 особи, які могли перебувати за кермом автомобіля та бути причетними до дорожньо-транспортної пригоди.
Однак, з незрозумілих для судді причин, поліцейським було прийнято рішення про складання протоколів за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП, саме відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , хоча матеріали справи не містять жодних доказів (відеозаписів, письмових пояснень тощо), які б підтверджували перебування вказаної особи за кермом автомобіля BMW 525, н.з. НОМЕР_1 .
Не заперечуючи факту порушення Правил дорожнього руху за обставин, викладених у протоколі та доданих до нього документах, суддя зазначає, що відсутність доказів керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на наведене, суддя дійшов висновку про недоведеність належними та допустимими доказами наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, 122-4 КУпАП, та наявність підстав для закриття провадження у справі.
Керуючись ст.130, 247, 268, 279, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягання  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124, 122-4 КУпАП, - закрити на підставі 
п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Салтівський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя         Борис ЗАМІКУЛА