Справа № 164/2454/25  Провадження №33/802/120/26 	Головуючий у 1 інстанції:Невар О. В. 	
	Доповідач: Денісов  В. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2026 року         місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – адвоката Близнюка В.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника на постанову судді Маневицького районного суду Волинської області від 29 грудня 2025 року щодо ОСОБА_1 ,
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) місяці.
Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору.
ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 28 жовтня 2025 року, біля 8 години 46 хвилин, на 382 км + 400 м автодороги Київ-Ковель-Ягодин (М 07), в с. Оконськ Камінь-Каширського району Волинської області, керував автомобілем «MAN TGX 24.440», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом «Chereau СD-382G», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , в якого були відсутні передбачені конструкцією транспортного засобу грязезахисні фартухи на тягачеві, чим порушив п. 31.4.7 «е» Правил дорожнього руху, повторно протягом року вчинивши порушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП, за що передбачена відповідальність згідно ч.4 ст.121 КУпАП.
В поданій апеляційній скарзі захисник Близнюк В.В. вважає постанову судді незаконною. Посилається на те, що з матеріалів справи не вбачається, чим передбачено наявність грязезахисних фартухів та бризговиків, і як саме працівник поліції встановив, що конструкція транспортного засобу їх передбачає. Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі за ч.4 ст.121 КУпАП закрити.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника, який підтримував апеляційну скаргу і просив скасувати постанову судді і закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Положеннями ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався.
Висновки судді щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Що стосується доводів захисника про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, то вони є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах доказами.
Статтею 121 КУпАП встановлена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, -
Згідно ч.4 ст.121 КУпАП, повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі від п`ятидесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.
Відповідно до визначених Правилами дорожнього руху термінів, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Як встановлено у п.2.3а Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.
Розглядаючи вимоги апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції вважає викладений у постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №496171 від 28 жовтня 2025 року, який підписаний ОСОБА_1 без жодних зауважень (а.с.1);
- даними Адмінпрактики, з якої вбачається, що згідно постанови №ЕНА/4896991, 05 червня 2025 року ОСОБА_1 порушив вимоги п. 22.3.а ПДР чим скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП та 11 червня 2025 року сплатив штраф у розмірі 340 грн (а.с.3);
- відеозаписом з бодікамери поліцейського з місця події;
А також поясненнями поліцейського в суді першої інстанції.
Так, на відеозаписі з бодікамери працівника поліції зафіксовано, що на автомобілі «MAN TGX 24.440», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 були відсутні передбачені конструкцією транспортного засобу грязезахисні фартухи на тягачеві, при цьому ОСОБА_1 не заперечував факт такої відсутності.
Допитаний судом першої інстанції в якості свідка ОСОБА_2 підтвердив, що ним було складено на водія ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 496171 від 28 жовтня 2025 року, оскільки ОСОБА_1 28 жовтня 2025 року, біля 8 години 46 хвилин, на 382 км + 400 м автодороги Київ-Ковель-Ягодин (М 07), в с. Оконськ Камінь-Каширського району Волинської області, керував автомобілем „MAN TGX 24.440”, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом „Chereau СD-382G”, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , в якого були відсутні передбачені конструкцією транспортного засобу грязезахисні фартухи на тягачеві, чим порушив п. 31.4.7 „е” Правил дорожнього руху, повторно протягом року вчинивши порушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП, за що передбачена відповідальність згідно ч.4 ст.121 КУпАП. У представлених водієм для перевірки документах було зафіксовано, що при проходженні обов`язкового технічного контролю на тягачеві „MAN TGX 24.440”, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , були наявні грязезахисні фартухи, відсутність яких була виявлена інспектором ОСОБА_2 28 жовтня 2025 року, біля 8 години 46 хвилин, на 382 км + 400 м автодороги Київ-Ковель-Ягодин (М 07), в с. Оконськ Камінь-Каширського району Волинської області. Ці обставини не заперечував водій ОСОБА_1 при спілкуванні з інспектором Ядзеняком Р.В. Копії з вказаних документів ОСОБА_2 не робив, ці документи є обов?язковими при експлуатації автомобіля „MAN TGX 24.440”, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . 
Аналіз досліджених під час судового розгляду судом першої інстанції та перевірених апеляційним судом доказів в своїй сукупності, поза розумним сумнівом дає підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 та порушення ним вимог п.31.4.7.е ПДР, та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП.
Відповідно до п.31.4.7.е ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: інші елементи конструкції: відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, брудозахисні фартухи та бризковики.
Таким чином, у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, а саме: повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті (керування водієм транспортним засобом, що має інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється).
Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт повторного протягом року вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП.
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів наданих по справі не вбачається.
Отже, в апеляційній скарзі не наведено належних і достатніх підстав для спростування висновків суду першої інстанції, не було здобуто таких доказів і при проведенні апеляційного розгляду.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.
Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та об`єктивності, а тому вони є допустимими, належними і достатніми для підтвердження висновків суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, а тому твердження сторони захисту в апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, є необґрунтованими.
З огляду на зазначене викладені в обґрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків місцевого суду та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.
Будь-які інші доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, сприймаються судом як спроба уникнути відповідальності, оскільки доказів, які б могли об`єктивно спростувати причетність ОСОБА_1 до вказаного правопорушення, суду не надано.
Підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника Близнюка В.В. – залишити без задоволення, а постанову судді Маневицького районного суду Волинської області від 29 грудня 2025 року щодо  ОСОБА_1  – без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського 
апеляційного суду     В.П. Денісов