Дата документу 28.01.2026	Справа № 554/18801/25	
 	Провадження № 3/554/118/2026	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року    місто Полтава

Суддя Шевченківського районного суду міста Полтави Лизенко А. В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків судом не встановлено, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , протягом року до адміністративної відповідальності притягався:

- 05 березня 2025 року постановою судді Подільського (Ленінського) районного суду міста Полтави за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік,
- 19 грудня 2025 року згідно з постановою серії ЕНА № 6376412 за ч. 4 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 20400,00 грн,

за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

19 грудня 2025 року, приблизно о 18:46 год, в м. Полтаві по вул. Європейській, 160 водій ОСОБА_1 керував двоколісним транспортним засобом, оснащеним електродвигуном потужністю 2,5 кВт, а саме електроскутером YADEA T9, номер шасі НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законодавством порядку на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатора Alcotest Drager, результат тесту 0,83 проміле, з результатом погодився, правопорушення вчинено повторно протягом року, чим водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1  у призначене судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
За таких обставин, суддя вважає, що неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду цієї справи.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, суддя дійшов до таких висновків.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Частиною 2 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Відповідно до п. 1.10 ПДР терміни, що наведені у цих Правилах мають таке значення, зокрема, мопед – двоколісний транспортний засіб, що має двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт; транспортний засіб – пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
Пунктом 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За наявними матеріалами справи слідує, що водій ОСОБА_1 не дотримався вимог п. 2.9а ПДР України.
Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Виходячи з положень ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, поза розумним сумнівом, підтверджується такими доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 545391 від 19 грудня 2025 року, який складено відносно ОСОБА_1 , при цьому у графі протоколу для пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення зазначено “згоден”, водночас ОСОБА_1 ознайомлений зі змістом протоколу та датою, часом і місцем розгляду справи в суді, що засвідчено особистим підписом у протоколі (а. с. 1), долученим до зазначеного протоколу витягом з ІКС ІПНП підсистеми “Адмінпрактика” – карткою обліку адміністративного правопорушення від 11 вересня 2025 року (а. с. 2);
- результатом алкотесту (чек Drager Alcotest 6820 ARHK - 0089) від 19 грудня 2025 року о 18:54 год – результат 0,83 ‰ (проміле), і такий показник у 4 (чотири) рази перевищує допустиме значення (а. с. 3);
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками, а саме: виражене тремтіння пальців рук, запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірних покривів особи; огляд проведений за допомогою приладу Drager Alcotest 6820 ARHK 0451; результат огляду: проба позитивна 1,80 ‰; з результатом ОСОБА_1 згоден, про що міститься особистий підпис (а. с. 4);
- дослідженими в судовому засіданні даними відеозаписів з нагрудних камер патрульних поліцейських № 470701, № 469247, що зафіксовані на технічному носії інформації та надані до суду. Згідно із вказаними даними відеозаписів об`єктивно підтверджуються, зокрема, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом (мопедом), а також проходження ОСОБА_1 процедури огляду на стан сп`яніння за його згодою на місці події, погодження із результатом огляду на стан сп`яніння, а саме відповідним показником спеціального технічного приладу Драгер, що дозволяє суду констатувати відсутність суттєвих процесуальних порушень під час проведення такого огляду (а. с. 9).
- відповідно до копії постанови судді Подільського (Ленінського) районного суду міста Полтави від 05 березня 2025 року встановлено, що ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік (а. с. 6-7).
Таким чином, підтверджується факт повторного протягом року вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого диспозицією статті 130 КУпАП.
Отже, вказані у Протоколі обставини знайшли своє підтвердження матеріалами справи та зібраними доказами у їх сукупності.
Разом із тим, порушень порядку проведення огляду ОСОБА_1 на місці події, що ставили би під сумнів допустимість і дійсність огляду, у судовому засіданні не встановлено. Зазначений вище огляд здійснений у межах повноважень працівника патрульної поліції, що не заперечувалось особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 за результатами огляду на стан сп`яніння на місці події та при ознайомленні зі складеним щодо нього протоколом про адміністративне правопорушення.
За таких обставин, суддя не вбачає об`єктивних підстав ставити під сумнів результати зазначеного вище огляду на стан сп`яніння відносно ОСОБА_1 .
Водночас суддя вважає, що інші незначні процесуальні порушення не впливають на наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, оскільки є очевидним, що вказані порушення не можуть спростувати зазначені показники алкотестера.
Водночас факт керування особою, водієм ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не спростований, оскільки на наданому до суду відеозаписі зафіксовано зупинку водія патрульними поліцейськими, і в цей час факт керування транспортним засобом водієм не заперечувався. 
Більше того, ОСОБА_1 , як водій, безперечно обізнаний про категоричну заборону керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та відповідно й вживання попередньо алкоголю чи препаратів, що його містять, у будь-якому вигляді, та які призводять до виникнення вказаного стану.
За таких обставин, суддя приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме у керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, повторно протягом року, що відповідає фактичним обставинам цієї справи й поза розумним сумнівом підтверджується наявними у матеріалах справи належними і допустимими доказами, які суд вважає достатніми для ухвалення відповідного рішення у цій справі.
Також відповідно до довідки відділу АП УПП в Полтавській області від 21 грудня 2025 року, встановлено, що  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за даними Єдиного державного реєстру МВС посвідчення водія не отримував (а. с. 8).
Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у свої постанові від 04 вересня 2023 року у справі № 702/301/20 зробила висновок про те, що правова природа покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не зводиться виключно до вилучення посвідчення водія та не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого визначається судом відповідно до санкції відповідної статті, і полягає у забороні керувати транспортними засобами.
Крім того, приписи статті 30 КУпАП не перешкоджають застосуванню судами стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобами щодо осіб, які позбавлені права керування транспортним засобом.
Таким чином, вирішуючи питання щодо накладення додаткового адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, суддя враховує положення ст. 30 КУпАП, а також правовий висновок Верховного Суду від 04 вересня 2023 року у справі № 702/301/20, відповідно до якого особі, яку визнано винуватою у вчиненні правопорушення суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.
Суддя наголошує на тому, що внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями. При цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.
Каральна мета такого додаткового покарання досягається як безпосередньою забороною керувати транспортними засобами (позбавлення суб`єктивного права), так і покладенням на особу у зв`язку з цим уповноваженим органом з питань пробації певних обов`язків, а також роз`яснення особі наслідків невиконання покладених обов`язків та ухилення від відбування додаткового покарання. Підхід щодо неможливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання (аналогічна думка викладена в постанові Верховного Суду від 04 вересня 2023 року № 702/301/20).
За цих обставин, суддя вважає можливим застосувати до особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, додаткове адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Згідно з вимогами ст. 28 КУпАП оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета. Порядок застосування оплатного вилучення і види предметів, які підлягають вилученню, встановлюються цим Кодексом та іншими законами України.
За даними Протоколу та реєстраційної картки обліку адміністративного правопорушення - витягу з ІКС “ІПНП” підсистеми “Адмінпрактика” (а. с. 1, 2) відомості щодо права власності на двоколісний транспортний засіб, оснащений електродвигуном потужністю 2,5 кВт, а саме електроскутер YADEA T9, номер шасі НОМЕР_2 , - в матеріалах справи відсутні. 
Натомість, будь-яких відомостей про зареєстровані за ОСОБА_1 на праві власності транспортні засоби до суду також не надано. 
Тому, суддя вважає не застосовувати до правопорушника додаткове стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, який є у приватній власності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки матеріали справи свідчать про відсутність таких у  ОСОБА_1 . 
Отже, керуючись законом, суддя вважає, що до ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення необхідно застосувати до основне адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за ч. 2 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян із позбавленням права керування транспортним засобом на строк 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Відповідно до ч. 2 ст. 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.
Своєю чергою, за відритими даними Єдиного державного реєстру судових рішень останнім відомим судовим рішенням про позбавлення права керування транспортними засобами відносно ОСОБА_1 , яке ухвалене до подій за протоколом про адміністративне правопорушення, що становить предмет цього розгляду, є постанова судді Подільського районного суду міста Полтави від 05 березня 2025 року у справі № 553/296/25, згідно з якою ОСОБА_1 , в тому числі, позбавлено права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Вказана постанова набрала законної сили 18 березня 2025 року.
Таким чином, станом на день ухвалення постанови у цій справі адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами за попередньою постановою судді не відбуте ОСОБА_1 на строк, що дорівнює 1 місяцю 19 дням.
Відповідно до ч. 3 ст. 30 КУпАП якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.
Таким чином, загальний строк додаткового адміністративного стягнення у цій справі необхідно визначити ОСОБА_1 з урахуванням вищевказаної невідбутої ним частини попереднього стягнення, тобто на строк 3 роки 1 місяць 19 днів.
На думку судді, саме таке адміністративне стягнення у цій справі відносно ОСОБА_1 відповідатиме меті виховання його як особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України “Про судовий збір” у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день винесення постанови становить 665,60 грн.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 40-1, 276-280, 283-285, 317-1 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Визнати  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу;
Відповідно до ч. 3 ст. 30 КУпАП приєднати невідбуту частину адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами за постановою судді Подільського районного суду міста Полтави від 05 березня 2025 року та накласти на  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн 00 коп. в дохід держави (стягувач: Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України; місцезнаходження: вул. Кременчуцька, 2В, с. Розсошенці, Полтавський район, Полтавська область, 38751), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць 19 (дев`ятнадцять) днів, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків судом не встановлено, судовий збір у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок за наступними реквізитами:
Стягувач: Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, код ЄДРПОУ 26255795.
Реквізити для зарахування судового збору до державного бюджету:
Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA908999980313111256000026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106; Призначення платежу: *;101; Судовий збір, стягнутий на користь держави, за рішенням №».
Строк пред`явлення постанови до виконання в частині стягнення судового збору: протягом трьох місяців.
Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 (п`ятнадцяти) днів з дня отримання постанови із наданням відповідної квитанції про сплату штрафу до канцелярії суду, у разі несплати добровільно штрафу протягом 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП, штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі у сумі 68000,00 (шістдесят вісім тисяч) грн 00 коп.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Полтави.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А. В. Лизенко