КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/2537/2026  

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа №755/10971/25

13 січня 2026 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.
суддів -  Борисової О.В.
- Рейнарт І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 22 серпня 2025 року, постановлену під головуванням судді Гончарука В.П., у цивільній справіза позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд» про захист прав споживачів та відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

У червні 2025 року   ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом  до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд» про захист прав споживачів та відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якому просив суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд» на його користь матеріальну шкоду в розмірі 100 (сто) гривень 00 копійок, моральну шкоду в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд» на його користь штраф у розмірі 50 % від суми, присудженої судом на його користь, відповідно до ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів".
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 19 червня 2025 року позовну заяву  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд» про захист прав споживачів,відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишено без руху.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 22 серпня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-ФУД» про захист прав споживачів, відшкодування матеріальної та моральної шкоди повернуто позивачу.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив апеляційний суд ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 22 серпня 2025 рокускасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.
Зазначає, що на виконання ухвали суду від 19 червня 2025 року про залишення позовної заяви без руху, яку  він отримав через ЄСІТС 03 липня 2025 року, ним було своєчасно та в повному обсязі усунуто всі недолікипозовної заяви.
07 липня 2025 року він подав до суду заяву про усунення недоліків та нову редакцію позовної заяви, що підтверджується реєстраційною карткою вхідного документу з автоматизованої системи документообігу суду № 39344/25-Вх від 08 липня 2025 року, що свідчить про своєчасне надходження його документів до суду.
Вважає, що суд першої інстанції допустив істотне порушення норм процесуального права, а саме ст. 185 ЦПК України, яка передбачає повернення позову лише у випадку не усунення недоліків, оскільки ним усунуто недоліки позову і подано усі необхідні документи, що підтверджується реєстраційними даними.
Посилається на те, що суд першої інстанції не мав законних підстав для повернення позовної заяви, що свідчить про неправильне встановлення фактичних обставин справи, що є підставою для скасування ухвали згідно з ч. 1 ст. 379 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вказане, розгляд справи здійснюється апеляційним судом без виклику сторін у порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., обговоривши доводи апеляційної скарги та вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Згідно з положеннями ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людини при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
Як встановлено судом,  у червні 2025 року   ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом  до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд» про захист прав споживачів,відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 19 червня 2025 року позовну заяву  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд» про захист прав споживачів,відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишено без руху.
Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без руху, суд першої інстанції посилався на те, що позовна заява не містить відомостей в чому саме полягає заподіяна останньому моральна шкода, зокрема, відсутні, наприклад, докази причино-наслідкового зв`язку між станом здоров`я позивача та діями, бездіяльністю або рішеннями відповідача, та інші письмові докази, якими позивач може підтвердити викладені обставини та вимоги. Позивачем не вказано, у чому полягає матеріальна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю відповідача її заподіяно позивачеві, в чому полягає причинно-наслідковий зв`язок між завданою шкодою та діями зі сторони відповідача, та з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір матеріальної шкоди, як і не зазначені докази, що підтверджують вказані обставини. Крім того, позивачем не надано суду доказів, що саме він керував транспортним засобом Toyota Avensis та що вказаний транспортний засіб належить йому. Також позивачем не надано доказів, що підтверджують придбання бензину останнім та цінову складову даного пального, яке позивач використав внаслідок поїздок з КНП "Броварська багатопрофільна клінічна лікарня" (вул. Шевченка, 14, м. Бровари) до магазину "Сільпо" (вул. Київська, 156, м. Бровари).
Копія ухвалиДніпровського районного суду міста Києва від 19 червня 2025 року про залишення позову без руху була доставлена до електронного кабінету ОСОБА_1 у підсистемі «Електронний суд» - 04 липня 2025 року о 0:17 год. (а.с. 23).Кінець форми
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 22 серпня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-ФУД» про захист прав споживачів, відшкодування матеріальної та моральної шкоди повернуто позивачу.
Повертаючи позовну заяву  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд» про захист прав споживачів,відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що станом на 22 серпня 2025 року позивач не усунув недоліки позовної заяви, що викладені в ухвалі суду від 19 червня 2025 року, а відтак відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд» про захист прав споживачів, відшкодування матеріальної та моральної шкодислід визнати неподаною і повернути заявникові.
Колегія суддів із таким висновком суду першої інстанції погодитись не може, з огляду на наступне.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 Цивільного процесуального кодексу України.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, неприпустимість зловживання процесуальними правами.
Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Вимоги щодо форми і змісту позовної заяви визначені у статті 175 ЦПК України. Так, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
Позовна заява повинна містити:
1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;
2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;
3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;
4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;
5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;
6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;
7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;
8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;
9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;
10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначенні статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою у день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Як встановлено судом, копія ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 19 червня 2025 року про залишення позовної заяви без руху була доставлена до електронного кабінету позивача ОСОБА_1 у підсистемі «Електронний суд» 04 липня 2025 року о 0:17 год, що підтверджується довідкою Дніпровського районного суду міста Києва про доставку електронного документа ( а.с. 23).
За правилами статті 123, 124 ЦПК України встановлений ухвалою суду від 19 червня 2025 року п?ятиденний строк з дня вручення ухвали мав закінчитися 09 липня 2025 року і протягом вказаного строку позивач міг скористатися правом на виконання недоліків позовної заяви. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що ним 07 липня 2025 року було подано до суду першої інстанції заяву про усунення недоліків та нову редакцію позовної заяви, що підтверджується реєстраційною карткою вхідного документу в підсистемі «Електронний суд» № 39344/25-Вх від 08липня 2025 року, що свідчить про своєчасне надходження його документів до суду.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги позивача, колегією суддів апеляційного суду встановлено, що заява про усунення недоліків від 07 липня 2025 року вхідний номер суду (авт.): 39344/25-вх від 08 липня 2025 року, з новою редакцією позовної заяви та долученими до неї додатками, у паперовій формі судом першої інстанції не підшита, не пронумерована та не відображається у внутрішньому описі справи№755/10971/25.
Вказані документи подані позивачем через підсистему «Електронний суд».
Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система (ЄСІТС) - сукупність інформаційних та телекомунікаційних підсистем (модулів), які забезпечують автоматизацію визначених законодавством та Положенням процесів діяльності судів, органів та установ в системі правосуддя.
Підсистема «Електронний суд» - підсистема ЄСІТС забезпечує можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, між користувачем цієї підсистеми та Вищою радою правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші  
Відповідно до розділу «Інформація про справу» підсистеми «Електронний суд» за запитом пошуку №755/10971/25 виявлено, що при поданні позивачем ОСОБА_1 07 липня 2025 року заяви про усунення недоліків через підсистему «Електронний суд» відповідальним працівником Дніпровського районного суду міста Києва до реєстраційної картки вхідного документа №755/10971/25 (вх.39344/25) завантажено в PDF форматі заяву про усунення недоліків, а також додатки у кількості 17 документів.
Вказані документи доступні для перегляду, а тому судом апеляційної інстанції долучені до матеріалів цивільної справи №755/10971/25 для надання їм оцінки.
Досліджені колегією суддів апеляційного суду матеріали свідчать про те, що на виконання вимог закону, визначених в ухвалі суду першої інстанції про залишення заяви без руху, позивач подав до суду першої інстанції 07 липня 2025 року через підсистему «Електронний суд» заяву про усунення недоліків та нову редакцію позовної заяви.
Вказана заява про усунення недоліків подана позивачем протягом 5-денного строку, визначеного ухвалою від 19 червня 2025 року, з моменту отримання ним копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.
Отже, позивач дотримався процесуального порядку виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху у встановлений судом строк.
Разом з тим, визнаючи позовну заяву  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд» про захист прав споживачів та відшкодування матеріальної та моральної шкоди неподаною з підстав не усунення недоліків заяви, суд першої інстанції не врахував факт вчинення позивачем дії на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху, з поданням нової редакції позовної заяви з відповідними додатками на усунення недоліків, визначених судом в ухвалі про залишення позову без руху.
Не дослідивши наведені факти та обставини, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі дійшов помилкового висновку, що позивач станом на 22 серпня 2025 року не усунув недоліки, визначені ухвалою від 19 червня 2025 року, а тому ухвалив передчасне судове рішення про визнання позовної заяви неподаною та про її повернення позивачу.
Відповідно до статті 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду досуду першої інстанції є, зокрема: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги позивача, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які за приписами статті 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 22 серпня 2025 року, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 2, 13, 175, 177, 185, 367, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційнускаргу позивача ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 22 серпня 2025 рокузадовольнити.
Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 22 серпня 2025 рокускасувати.
Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд» про захист прав споживачів,відшкодування матеріальної та моральної шкоди направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Судді: