Справа № 442/2741/25 Головуючий у 1 інстанції: Мироненко Л.Д. 
Провадження № 22-ц/811/3019/25 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

22 січня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
Головуючого судді: Савуляка Р.В.
суддів: Мікуш Ю.Р., Шандри М.М.
секретаря: Заяць Я.І. 
з участю: представника Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області – Камінської Ю.І.,
представника ОСОБА_1 – Мокрицького О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Галицького районного суду міста Львова від 13 серпня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2025 року  ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії.
Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона є дружиною та спадкоємцем усього спадкового майна померлого чоловіка – ОСОБА_2 
Зазначала, що її чоловік за життя отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
За життя померлого пенсіонера ОСОБА_2 , рішеннями суду за його позовами було зобов`язано відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок і виплату пенсії останнього.
На виконання рішень суду, відповідачем проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 та згідно наданих розрахунків сума доплати до пенсії, яка мала бути виплачена останньому склала 227 547,01 грн., однак така виплачена не була.
Позивач зазначила, що після смерті чоловіка вона як єдиний спадкоємець подала заяву до приватного нотаріуса про прийняття спадщини за законом, і таким нотаріусом відкрито та зареєстровано спадкову справу.
При цьому, під час спадкового провадження, приватний нотаріус звернулась із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо надання недоотриманої пенсії ОСОБА_2 його спадкоємцю ОСОБА_1 , однак їй було відмовлено та зазначено, що доплата пенсії, яка обчислена на виконання судового рішення не включається до складу спадщини.
Позивач зазначає, що оскільки її чоловіку за життя було здійснено перерахунок пенсії на підставі рішень Львівського окружного адміністративного суду, а вона, як спадкоємець за законом, в установленому законом порядку прийняла спадщину після його смерті, однак свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану доплату до пенсії не отримала, то відповідно вона набула право на її отримання в судовому порядку.
У зв`язку з вищенаведеним, посилаючись на положення Цивільного кодексу України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», просила суд:
- визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на нараховані, але не виплачені згідно рішень Львівського окружного адміністративного суду у справах № 380/2490/21 від 31 березня 2022 року, № 380/24904/23 від 30 травня 2023 року пенсійні виплати у розмірі 227547 грн. 01 коп.;
- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на її користь 227547 грн. 01 коп.. пенсійних виплат, які нараховані, але не виплачені згідно рішень Львівського окружного адміністративного суду у справах № 380/2490/21 від 31 березня 2022 року, № 380/24904/23 від 30 травня 2023 року;
-стягнути з відповідача судові витрати.
Рішенням Галицького районного суду міста Львова від 13 серпня 2025 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії – задоволено повністю.
Визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на нараховані, але не виплачені згідно рішень Львівського окружного адміністративного суду у справах № 380/2490/21 від 31 березня 2022 року, № 380/24904/23 від 30 травня 2023 року пенсійні виплати у розмірі 227547.01 грн.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 227547.01 грн пенсійних виплат, які нараховані, але не виплачені згідно рішень Львівського окружного адміністративного суду у справах №380/2490/21 від 31 березня 2022 року, № 380/24904/23 від 30 травня 2023 року.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 1937.92 грн. 
Рішення Галицького районного суду міста Львова від 13 серпня 2025 року оскаржило Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області.
В апеляційній скарзі покликається на те, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 березня 2022 року у справі № 380/2490/21 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 та за період з 01 квітня 2019 року по 30 червня 2022 року нараховано доплату в розмірі 199547.01 грн.
На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2023 року у справі № 380/24904/23 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 та за період з 01 липня 2022 року по 31 серпня 2023 року нараховано доплату пенсії в розмірі 28000 грн.
Вищезазначені рішення суду мають зобов`язальний характер, але з позовом про стягнення недоплаченої суми пенсії в розмірі 227 547.01 грн ОСОБА_2 не звертався.
Виплата коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду здійснюється в межах коштів Державного бюджету України в порядку черговості, що визначається датою набрання ними законної сили та не залежить від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.
Крім того, виплати з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України на відповідний рік, а взяття бюджетних зобов`язань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.
Суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та членів їх сімей і залишилися неодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
Вищезазначені суми пенсій виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Рішеннями Львівського окружного адміністративного суду від 31 березня 2022 року у справі № 380/2490/21 та від 30 травня 2023 року у справі № 380/24904/23 зобов`язано провести перерахунок і виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум, а не виплатити конкретну суму.
Стягнення з територіального органу Пенсійного фонду України коштів, які знаходяться на його рахунках, але призначених для іншої мети, можуть поставити під загрозу функціонування Головного управління Пенсійного фонду України та нанести шкоду необмеженій кількості осіб.
Просить рішення Галицького районного суду міста Львова від 13 серпня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю. 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що відповідно до ст.360 ЦПК України не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області – Камінської Ю.І.на підтримання доводів апеляційної скарги, представника ОСОБА_1 – ОСОБА_3 , на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом та матеріалами справи встановлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31 березня 2022 року у справі № 380/24904/21, яке набрало законної сили 03 травня 2022 року, було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея,10; ЄДРПОУ 13814885) здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 07 вересня 2021 року №С/5032, з урахуванням усіх складових грошового забезпечення та з урахуванням виплачених сум.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2023 року у справі № 380/8914/23, яке набрало законної сили 30 червня 2023 року було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 з 01 липня 2022 року щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн., передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України №713 від 14 липня 2021 року «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».
Згідно розрахунків на доплату (виплату, утримання пенсії) за пенсійною справою № 1301018998 (пенсіонер ОСОБА_2 ) після перерахунку пенсії, здійсненої Головним управління Пенсійного фонду України у Львівській області:
-на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 березня 2022 року у справі № 380/24904/21 сума доплати до пенсії, яка мала бути виплачена ОСОБА_2 за період з квітня 2019 року по червень 2022 року склала 199 547,01 грн.;
-на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2023 року у справі № 380/8914/23 сума доплати до пенсії, яка мала бути виплачена ОСОБА_2 за період з липня 2022 року по серпень 2023 року склала 28 000 грн.
Відповідно до витягу з акту про смерть № 70 від 12 липня 2024 року виданого Службою у справах цивільного стану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Помеціа, Італія.
Згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу № НОМЕР_2 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 17 січня 1985 року уклали шлюб про що в ниці реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 14. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище – ОСОБА_6 .
Згідно довідки приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Кекіс Г.С. у її провадженні перебуває спадкова справа № 33/2024 заведена після смерті гр. ОСОБА_2 , спадкоємцем станом на ІНФОРМАЦІЯ_4 є його дружина ОСОБА_1 . Даних про наявність інших спадкоємців немає.
Судом також встановлено, що з відповіді Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на запит приватного нотаріуса Кекіс Г.С. вбачається, що недоотримана пенсія ОСОБА_2 відсутня. При цьому, доплата пенсії, яка обчислена на виконання судового рішення не включається до складу спадщини.
Листом приватного нотаріуса Кекіс Г.С. № 64/02-14 від 03 квітня 2025 року ОСОБА_1 відмовлено в оформленні права власності на спадкове майно, а саме на доплату до пенсії нарахованої на підстав судового рішення.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації права позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна, а саме нарахованої ОСОБА_2 , але не виплаченої відповідачем доплати до пенсії.
З таким висновком колегія суддів погоджується з огляду на наступне.
Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).
Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.
Спір між сторонами у цій справі виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом, а саме на недоотриману пенсію спадкодавця.
Підставою позовних вимог позивачі зазначають наявність у них, як спадкоємців за заповітом після смерті батька, права на спадкування недоотриманої ним суми пенсії.
Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до частин першої, другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 12611265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності – входять до складу спадщини.
Відповідно до статті 52 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (далі – Закон №2262-XII).
Відповідно до частини першої статті 61 Закону № 2262-ХІІ, яка врегульовує питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
Частинами другою та третьою статті 61 Закону №2262-ХІІ визначено, що при зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону №2262-ХІІ також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.
Крім того, зміст вказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.
Отже, положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону № 2262-ХІІ, який визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.
Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19, від 30 січня 2024 року усправі№420/8604/21.
Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частини друга, четверта, сьома статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Тлумачення статті 1227 ЦК України свідчить, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати».
Враховуючи те, що рішеннями Львівського окружного адміністративного суду від 31 березня 2022 року у справі № 380/24904/21 та від 30 травня 2023 року у справі № 380/8914/23, які ухвалені за життя спадкодавця та набрали законної сили було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 , однак суми пенсії за результатами проведеного перерахунку в розмірі 199 547,01 грн. та в розмірі 28 000 грн., що йому належали, залишилися неодержаними у зв`язку з його смертю, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 успадкувала належну спадкодавцю суму недоотриманої пенсії відповідно до положень 1227 ЦК України, що становить в сумі 227 547,01 грн, а тому така підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на її користь.
Доводи апеляційної скарги про те, що сума пенсії, яка не була нарахована пенсіонеру, не може вважатися недоотриманою, тому така сума пенсії не входить до складу спадщини, є необгрунтованими, оскільки сумами пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, слід вважати і суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя внаслідок неправомірних дій пенсійного фонду, який не виконував у добровільному порядку судові рішення, що набрали законної сили, і якими пенсійний орган було зобов`язано здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 .
Доводи апеляційної скарги, що недоотримана пенсія спадкодавцю за життя не була виплачена у зв`язку із відсутністю відповідних бюджетних призначень на здійснення таких виплат, не впливають на законність судового рішення та на права позивача щодо стягнення недоплаченої пенсії на його користь як спадкоємця особи, яка за життя набула право на дану пенсію, однак так і не отримала. Таке право позивачки передбачено цивільним законодавством і не може обмежуватись через відсутність фінансування.
З тих підстав не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що виплата заборгованості за судовими рішеннями здійснюється в порядку календарної черговості дати надходження судового рішення до боржника.
При цьому ЄСПЛ у справі «Кечко проти України» у рішенні від 08 листопада 2005 року, справі «Бакалов проти України» у рішенні від 30 листопада 2004 року та у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18 жовтня 2005 року зазначив, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Згідно норм ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, постановлено справедливе судове рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не убачає.
Керуючись ст.ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області – залишити без задоволення.
Рішення Галицького районного суду міста Львова від 13 серпня 2025 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повний текст постанови складено 02 лютого 2026 року.

Головуючий: Савуляк Р.В. 

Судді: Мікуш Ю.Р. 

Шандра М.М.