П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 600/4527/25-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Левицький В.К. 
Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П. 
11 лютого 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Полотнянка Ю.П. 
суддів: Драчук Т. О.  Смілянця Е. С. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту інфраструктури та благоустрою Чернівецької міської ради, Чернівецької міської ради, Чернівецького комунального центру соціального обслуговування "Турбота" про визнання протиправними дії, рішень, зобов`язання вчинити певні дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправними та скасувати акт обстеження зелених насаджень від 28.08.2024 та ордер на видалення дерев № 366 від 29.08.2024;
- визнати протиправними дії Департаменту інфраструктури та благоустрою м. Чернівці та Чернівецької міської ради щодо будівництва об`єктів та видалення зелених насаджень на прибудинковій території за адресою: вул. Садовського, 8;
- визнати протиправними дії комунального центру "Турбота" щодо встановлення спортивного обладнання, будівництва та встановлення інших об`єктів на прибудинковій території за адресою: вул. Садовського, 8, а також утриматись від подальшого використання цієї території для своєї діяльності без відповідних дозвільних документів;
- визнати протиправним та скасувати “Робочий проєкт” та проектні рішення щодо території за адресою вул. Садовського, 8, що прийняті після виключення її з переліку дитячих майданчиків;
- скасувати рішення Департаменту інфраструктури та благоустрою м. Чернівці, на підставі яких проводилися незаконні роботи;
- зобов`язати Департамент інфраструктури та благоустрою м. Чернівці та комунальний центр "Турбота" власними силами та за свій рахунок демонтувати незаконні споруди на прибудинковій території за адресою: вул. Садовського 8;
- зобов`язати Департамент інфраструктури та благоустрою м. Чернівці та Чернівецьку міську раду здійснити заходи для повного відновлення первісного стану території, включаючи висадку нових зелених насаджень замість незаконно видалених;
- стягнути з відповідачів та третіх осіб відшкодування завданих збитків у повному обсязі за шкоду, спричинену незаконною діяльністю.
Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 29.09.2025 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали, з дати отримання копії ухвали.
На виконання вимог ухвали, позивачем подано заяву про усунення недоліків та уточнення позовних вимог.
Зокрема, позивач в уточненій позовній заяві просить:
- визнати протиправними та скасувати Ордер № 366 від 29.08.2024, Акт від 28.08.2024 та Робочий проєкт від 24.11.2024;
- визнати протиправними дії Департаменту інфраструктури та благоустрою м. Чернівці, Чернівецької міської ради та Чернівецького комунального центру соціального обслуговування "Турбота" щодо проведення видалення зелених насаджень та будівельних робіт (капітального ремонту) відповідно на прибудинкових територіях за адресами: вул. Садовського 8, 10, та Сагайдачного 72, 74, а також зобов`язати їх власними силами та за свій рахунок демонтувати незаконні споруди та здійснити заходи для повного відновлення первісного стану території, в тому числі зелених насаджень.
Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 20.10.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту інфраструктури та благоустрою Чернівецької міської ради, Чернівецької міської ради, Чернівецького комунального центру соціального обслуговування "Турбота" про визнання протиправними дії, рішень, зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачу на підставі пункту 6 частини 4 статті 169 КАС України..
Суд виходив з того, що в даному випадку фактичні обставини свідчать про недотримання позивачем встановлених ч. 6 ст. 21 та ч. 4 ст. 172 КАС України правил об`єднання в одне провадження кількох вимог через одночасне об`єднання вимог, що належить розглядати в порядку різного судочинства, враховуючи також відсутність умов, за якими кілька вимог можливо б було поєднати, що є самостійною підставою для повернення позовної заяви відповідно до ст. 169 КАС України.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Скаржник зазначає, що суд першої інстанції помилково відокремив вимоги до Чернівецького комунального центру соціального обслуговування "Турбота" (далі – КП "Турбота") від публічно-правового спору. Суд не врахував, що вимоги до КП "Турбота" є похідними і нерозривно пов`язаними з оскарженням рішень суб`єктів владних повноважень (Міськради та Департаменту). Спір виник не з господарської діяльності КП "Турбота", а внаслідок комплексної протиправної діяльності органів місцевого самоврядування та підконтрольного їм комунального підприємства, спрямованої на захоплення та зміну цільового призначення спільної прибудинкової території чотирьох багатоквартирних будинків.
Позивач зауважує, що суд першої інстанції мав би, зважаючи на те що незаконно збудований з нуля спортивний майданчика, під видом капітального ремонту, призначений для потреб спортивного факультету Центру «Турбота», складність і нерозривність спору, а також враховуючі що всі вимоги, пов`язаних між собою підставою виникнення та поданими доказами, відкрити провадження та залучити КП "Турбота" як належного співвідповідача.
Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 311 КАС України в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Відповідно до пункту 6 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).
В той же час частиною 1 статті 172 КАС України встановлено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.
Частиною 2 статті 172 КАС України визначено, що суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами:
1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача;
2) одного й того самого позивача до різних відповідачів;
3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.
Об`єднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні - до початку розгляду справи по суті у кожній із справ (ч.3 ст. 172 КАС України).
Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 172 КАС України).
Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам (ч.5 ст.172 КАС України).
Суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог (ч.6 ст.172 КАС України).
За наведеного вище правового регулювання підставою для повернення позовної заяви є порушення правил об`єднання позовних вимог за умови неможливості застосування положень ст.172 КАС України.
Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Згідно загальних правил ч.1 ст.21 КАС України позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.
Відповідно до п.4 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.
Отже, обов`язок по визначенню (формулюванню) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено саме на позивача, саме для цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що міститься в статті 160 КАС України.
Цей обов`язок не може бути перекладено на суд, оскільки саме позивач є зацікавленим в ефективному захисті своїх прав та ефективному здійснені судочинства за його позовною заявою.
В той же час, частиною 6 статті 21 КАС України встановлено, що не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.
Із змісту позовної заяви встановлено, що позивач, серед іншого, просив визнати протиправними дії Чернівецького комунального центру соціального обслуговування "Турбота" щодо проведення видалення зелених насаджень та будівельних робіт (капітального ремонту) відповідно на прибудинкових територіях за адресами: вул. Садовського 8, 10, та Сагайдачного 72, 74, а також зобов`язання його власними силами та за свій рахунок демонтувати незаконні споруди та здійснити заходи для повного відновлення первісного стану території, в тому числі зелених насаджень.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому:
хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або
хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або
хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
Пунктом 7 ч. 1 ст. 4 КАС України передбачено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Згідно п. 8 ч. 1 ст. 4 та ч. 2 ст. 46 КАС України позивачем є особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду. Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень. Сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом (ч. 1, 2 ст. 46 КАС України).
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних та юридичних осіб з органом державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), органом місцевого самоврядування, їх посадовою чи службовою особою, іншим суб`єктом при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій або наданні адміністративних послуг.
Таким чином, публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Виходячи з встановлених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції, що в даному випадку Чернівецьким комунальним центром соціального обслуговування "Турбота" (далі - Чернівецький КЦ "Турбота") не вчинялись владні управлінські дії по відношенню до позивача. У даному випадку відсутні ознаки, наведені у п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України, публічно-правового спору між сторонами справи, відносини між якими не ґрунтуються на управлінських чи контролюючих функціях однієї сторони стосовно іншої, тобто вказаним центром по відношенню до позивача.
При цьому сам по собі факт того, що Чернівецький комунальний центру соціального обслуговування "Турбота" є Чернівецький КЦ "Турбота" є юридичною особою, яке у розумінні КАС України не є суб`єктом владних повноважень, не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити до справи адміністративної юрисдикції будь-який спір за участю підконтрольного суб`єкту владних повноважень суб`єкта господарювання. Розгляду ж адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно – розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів.
За відсутності вказаного, спір в частині позовних вимог про визнання протиправними дій Чернівецького КЦ "Турбота" щодо проведення видалення зелених насаджень та будівельних робіт (капітального ремонту) відповідно на прибудинкових територіях за адресами: вул. Садовського 8, 10, та Сагайдачного 72, 74, а також зобов`язання його власними силами та за свій рахунок демонтувати незаконні споруди та здійснити заходи для повного відновлення первісного стану території, в тому числі зелених насаджень, в даних спірних відносинах не є публічно-правовим.
Як вірно зауважено судом першої інстанціїї, що однією з визначальних ознак приватноправових відносин, які в дійсності мають місце між позивачем та Чернівецьким КЦ "Турбота", а оскаржувані дії надають таким відносинам статус спірних, є наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
Доводи апелянта щодо правового режиму прибудинкової території, прав постійного користування, а також втручання у ці права стосуються спору про речові та користувальні права.
З огляду на суть спору та правову природу спірних відносин, зміст та обставини справи, виходячи із суті права (інтересу), за захистом якого позивач звернувся до суду, а також враховуючи суб`єктний склад учасників справи, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що цей спір в частині позовних вимог про визнання протиправними дій Чернівецького КП "Турбота" щодо проведення видалення зелених насаджень та будівельних робіт (капітального ремонту) відповідно на прибудинкових територіях за адресами: вул. Садовського 8, 10, та Сагайдачного 72, 74, а також зобов`язання його власними силами та за свій рахунок демонтувати незаконні споруди та здійснити заходи для повного відновлення первісного стану території, в тому числі зелених насаджень, в даних спірних відносинах не є публічно-правовим та не повинен розглядатися за правилами адміністративного судочинства. Даний спір є приватно-правовим і має вирішуватися в порядку цивільного судочинства.
Посилання апелянта на те, що КП «Турбота» діяло на виконання рішень органів місцевого самоврядування, не свідчить про здійснення цим підприємством владних управлінських функцій, оскільки саме по собі виконання робіт на підставі відповідних рішень не трансформує фактичні дії юридичної особи у владне управління. 
Доводи апеляційної скарги про похідний характер вимог до КП «Турбота» також не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, оскільки похідність вимог не є підставою для зміни їх юрисдикційної належності. Адміністративний суд не вправі розглядати вимоги, що за своєю суттю стосуються усунення наслідків будівельних робіт, демонтажу споруд та відновлення території. 
Аргументи апелянта щодо єдності спору, неможливості роздільного розгляду вимог та ризику ухвалення суперечливих судових рішень не можуть бути підставою для розширення меж адміністративної юрисдикції, оскільки правила розмежування видів судочинства визначені законом і не залежать від доцільності спільного розгляду спору.
Посилання апелянта на можливі порушення будівельних норм, нецільове використання коштів або втручання у пам`ятку архітектури не змінюють характер заявлених вимог.
В даному випадку фактичні обставини свідчать про недотримання позивачем встановлених ч. 6 ст. 21 та ч. 4 ст. 172 КАС України правил об`єднання в одне провадження кількох вимог через одночасне об`єднання вимог, що належить розглядати в порядку різного судочинства, враховуючи також відсутність умов, за якими кілька вимог можливо б було поєднати, що є самостійною підставою для повернення позовної заяви відповідно до ст. 169 КАС України.
Підсумовуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про повернення позовної заяви на підставі п.6 ч.4 ст.169 КАС України.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, не є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції згідно ст.317 КАС України.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують позицію суду першої інстанції та відхиляються колегією суддів за необґрунтованістю.
Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу з достатнім обґрунтуванням нормами процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий	 		Полотнянко Ю.П.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Драчук Т. О.    Смілянець Е. С.