ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний № 334/4821/25    Головуючий в 1 інст. Бредіхін Ю.Ю.
Провадження № 33/807/209/26      Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 року       м. Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Беклиміщева О.В., представників Запорізької митниці – Данильченка А.В., Ткача В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду справу про порушення митних правил за апеляційною скаргою представника Запорізької митниці - Данильченка А.В. на постанову судді Дніпровського районного суду м.Запоріжжя від 22 вересня 2025 року, якою провадження в справі відносно 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 ,
про порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України закрито у зв`язку із відсутністю події та складу правопорушення, -
В С Т А Н О В И В :

Суддя суду першої інстанції встановив, що відповідно до протоколу про порушення митних правил №0051/UA112000/2025 від 16.05.2025 року під час здійснення перевірочних заходів щодо дотримання вимог законодавства України при ввезенні на митну територію України в якості гуманітарної допомоги транспортних засобів, Запорізькою митницею було направлено запит від 10.12.2024 № 7.20-1/20-01/7/4134 на адресу Львівської митниці та відповідно до відповіді наданої Львівською митницею від 20.12.2024 №7.4-5/20-03/7/34743 встановлено, що 15.12.2022 року, громадянином України ОСОБА_1 було ввезено на митну територію України транспортний засіб VOLKSWAGEN (VIN-код НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ) через пропуску "Шегині-Медика" митного поста "Мостиська" Львівської в якості гуманітарної допомоги для військової частини НОМЕР_3 .
Під час ввезення на митну територію України транспортного засобу VOLKSWAGEN (VIN-код НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ) до Львівської митниці серед інших документів ОСОБА_1 було надано декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 15.12.2022 р., де «Отримувач» вказано ЗСУ ВЧ НОМЕР_3 , «Вид допомоги» зазначено транспортний засіб VOLKSWAGEN (VIN-код НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ) та заяву від 05.12.2022 №50 за підписом командира ВЧ НОМЕР_3 ОСОБА_2 .
Запорізькою митницею отримано пояснення ОСОБА_3 (вх. № 1899/10-26 від 05.05.2025 р.), в яких зазначено, що заяву від 05.12.2022 р. № 50 ОСОБА_3 не підписував.
Крім того, відповідно до листа ВЧ НОМЕР_3 (вих. № 1563/2215 від 30.03.2025 р.), заяву від 05.12.2022 р. № 50 ВЧ НОМЕР_3 не реєструвала, на балансі військової частини транспортний засіб VOLKSWAGEN (VIN-код НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_4 не перебуває.
Згідно листа ІНФОРМАЦІЯ_2 від 27.04.2025 р. №101/1880 зазначений автомобіль у відділенні військової інспекції безпеки дорожнього руху ІНФОРМАЦІЯ_2 не зареєстрований та на обліку не перебуває.
З метою визначення вартості зазначеного транспортного засобу, управлінням боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил направлено службову записку від 29.04.2025 р. № 20/20-01/2492 на адресу управління контролю та адміністрування митних платежів.
Згідно службової записки управління контролю та адміністрування митних платежів Запорізької митниці від 01.05.2025 № 15/15-01/2533 митна вартість транспортного засобу VOLKSWAGEN (VIN-код НОМЕР_1 ) на дату ввезення на митну територію України 15.12.2022 становить 128 460,09 грн.
Таким чином, громадянином України ОСОБА_1 вчинено дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товару - VOLKSWAGEN (VIN-код НОМЕР_1 ) з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підставу для переміщення товару документів, що містять неправдиві відомості щодо отримувача товару, а саме: декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 15.12.2022 р., заяви військової частини НОМЕР_3 від 05.12.2022 р. №50.
Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) частиною 1 статті 483 Митного кодексу України.
Разом з тим, дослідивши надані докази, суд першої інстанції прийшов до висновку, що ними не доведено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, внаслідок чого закрив провадження за відсутності події і складу правопорушення.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду, представник Запорізької митниці – Данильченко А.В. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що під час розгляду даної справи суд не надав належну оцінку доказам, наявним у даній справі, зокрема не надано належну оцінку поясненням ОСОБА_1 , адже під час судового засідання останній зазначив, що після перетину митного кордону України та оформлення митних документів, він залишив автівку на парковці у прикордонному місті, а ключі віддав охоронцю. За це він отримав 4000 гривень. Про необхідність складання акту прийому-передачі із військовою частиною йому нічого відомо не було. Між тим, захисником ОСОБА_1 адвокатом Беклеміщевим О.В. жодних підтверджуючих документів, які б дали змогу підтвердити використання авто військовослужбовцями до суду надано не було. Мало місце лише посилання на телефонну розмову з військовослужбовцями, яка відбувалася поза судовим засіданням, проте судом не було перевірено достовірність цієї розмови, у зв`язку з чим вона не могла бути прийнята до уваги, як належний та допустимий доказ.
Також зазначив про не відображення в оскаржуваній постанові позиції та доводів Запорізької митниці, щодо притягнення гр. ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил, передбаченого частиною 1 статті 483 Митного кодексу України.
Вважає, що висновок суду щодо відсутності в діях гр. ОСОБА_1 складу порушення митних правил за ознаками ч. 1 ст. 483 МК України, є помилковим. 
Наведене обґрунтовує тим, що фактом наявності об`єктивної сторони правопорушення є ввезення 15.12.2022 року, громадянином України ОСОБА_1 на митну територію України транспортного засобу VOLKSVAGEN (VIN-код НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ) через пункт пропуску «Шегині - Медика» митного поста "Мостиська" Львівської митниці.
Щодо суб`єктивної сторони правопорушення в діях гр. ОСОБА_1 є підтвердження факту надання митному органу декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 15.12.2022, де «Отримувач» вказано ЗСУ В/Ч НОМЕР_3 , «Вид допомоги» зазначено транспортний засіб VOLKSVAGEN (VIN-код НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ). Зазначена митна декларація заповнена гр. ОСОБА_1 власноруч, засвідчена власним підписом та надана митному органу.
Враховуючи положення ч. 8 ст. 264 МК України та факт того, що гр. ОСОБА_1 надав митному органу митну декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 15.12.2022 року для оформлення у якості гуманітарної допомоги для військової частини НОМЕР_3 транспортного" засобу VOLKSVAGEN (VIN-код НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ), гр. ОСОБА_1 як декларант несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, а саме щодо одержувача військової частини НОМЕР_3 , адже виходячи з вищенаведених пояснень гр. ОСОБА_1 , він не збирався доставляти зазначений транспортний засіб до військової частини НОМЕР_3 у місто Запоріжжя, а мав на меті лише перетнути митний кордон України та залишити авто у прикордонному місті, а ключі віддати особі, яка не є військовослужбовцем, та отримати винагороду в розмірі 4000 грн. за переміщення транспортного засобу через митний кордон України.
Таким чином представник митниці вважає, що в діях гр. ОСОБА_1 наявний прямий умисел, адже його метою було лише перегнати транспортний засіб через митний кордон України та отримати за це 4000 гривень, без будь якого наміру допомоги ЗСУ. 
Наголосив, що про необхідність складання акту прийому-передачі із військовою частиною, як зазначив ОСОБА_1 , йому не відомо, що лише підтверджує бажання отримання прибутку за перевезення авто через митний кордон.
Не погоджується апелянт із позицією судді місцевого суду щодо підроблення документів, адже відповідно до протоколу ОСОБА_1 вчинено дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товару - VOLKSVAGEN (VIN-код НОМЕР_1 ) з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підставу для переміщення товару документів, що містять неправдиві відомості щодо отримувача товару.
Стверджує, що судом першої інстанції помилково зроблений висновок про те, що декларація про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 15.12.2022 р., де «Отримувач» вказано ЗСУ В/Ч НОМЕР_3 є підробленим документом. Громадянин ОСОБА_1 заповнив декларацію власноруч, засвідчив власним підписом та самостійно надав її митному органу. Тим самим, він надав документ, що містить неправдиві відомості щодо отримувача товару. 
Стосовно заяви від 05.12.2022 року № 50 за підписом командира ВЧ НОМЕР_3 ОСОБА_2 , Запорізька митниця не стверджує що гр. ОСОБА_1 підробив вищевказану заяву, а стверджує що дана заява це документ, який містить неправдиві відомості, та який був наданий громадянином ОСОБА_1 разом з митною декларацією, до якої він самостійно заніс неправдиві відомості щодо отримувача товару.
Разом із цим, суд першої інстанції зазначає транспортний засіб VOLKSVAGEN (VTN-код НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ) фактично був переданий військовослужбовцям, проте не зрозуміло на підставі яких належних та допустимих доказів суд дійшов такого висновку. В матеріалах справи відсутній акт приймання-передачі встановленої форми. Надаючи пояснення, під час судового засідання, гр. ОСОБА_1 зазначив, що йому нічого не відомо про акт приймання-передачі.
Просить постанову судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 22 вересня 2025 року скасувати. Винести нову постанову, якою ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 483 МК України.
11 листопада 2025 року, ОСОБА_1 звернувся із запереченнями на апеляційну скаргу представника Запорізької митниці. Вважає апеляційну скаргу незаконною та необґрунтованою, з підстав відсутності в його діях умислу на вчинення адміністративного правопорушення. Наголосив, що суддя суду першої інстанції об`єктивно та всебічно дослідив усі докази в справі та прийшов до обґрунтованого висновку про його невинуватість в інкримінованому правопорушенні. Просив справу розглянути за участю його захисника – адвоката Беклеміщева О.В., без його особистої участі.
Під час апеляційного перегляду справи, представник Запорізької митниці Данильченко А.В. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Наголосив, що ОСОБА_1 вніс до декларації недостовірні відомості та не мав наміру передавати транспортний засіб VOLKSVAGEN (VIN-код НОМЕР_1 ) до Збройних Сил України, автомобіль залишив на парковці, отримавши за його доставку 4000 гривень.
Представник Запорізької митниці Ткач В.В. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Вказав, що ОСОБА_1 є декларантом, а тому зобов`язаний був дотримуватися вимог ст.ст. 255, 266 МК України. Крім того, ОСОБА_1 був зобов`язаний офіційно передати транспортний засіб VOLKSVAGEN (VIN-код НОМЕР_1 ) до військової частини. Додав, що допитаний командир ВЧ ОСОБА_3 пояснив, що на час ввезення ОСОБА_1 вищевказаного автомобілю на територію України у військової частини не було потреби в транспортних засобах. 
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Беклеміщев О.В. заперечував проти задоволення апеляційної скарги та зазначив, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою. Вказав, що ОСОБА_1 є пенсіонером МВС, інвалід 2 групи. Надав суду копію витягу із наказу командира ВЧ НОМЕР_5 № 288 від 10.10.2023 року на підтвердження проходження військовослужбовцем ОСОБА_4 військової служби.
ОСОБА_1 пояснив, що на початку війни мав на меті допомогти своїм рідним, які проживають у м. Харкові. Оскільки він є пенсіонером, то шукав роботу волонтером. В додатку «Вайбер» знайшов групу «Автотрал», де були необхідні водії для виїзду за кордон. Треба було прибути до автовокзалу країни Литва у м. Каунас. До вказаного місця він дістався спочатку потягом, потім автобусом. По прибуттю зв`язався за телефоном з особою на ім`я ОСОБА_5 , який зазначив, що необхідно доставити транспортний засіб, який перебуває на заправці. Надали документи та ключі на автомобіль. Необхідно було перетнути пункт пропуску «Шегені» та доставити автомобіль на стоянку, залишивши документи на автомобіль та ключі охоронцю, що він і зробив. Зазначив, що вказані події мали місце в грудні 2022 року. Після доставки даного транспортного засобу, він ще доставляв таким чином автомобілі для потреб захисту країни.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши учасників судового засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду дійшов до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП та ст.ст. 486, 487, 489 МК України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в тому числі, про порушення митних правил, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Згідно з ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Частиною 4 ст. 2 КУпАП визначено, що питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним Кодексом України.
Відповідно до ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Як вбачається з матеріалів справи, суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України вказаних вимог закону дотримався.
Закриваючи провадження в справі у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, суд дійшов висновку, що Запорізькою митницею не доведено факту наявності умислу в діях правопорушника, направленого на використання транспортного засобу в інших цілях, ніж ним зазначалось у митній декларації та свідомого підроблення ним документів, які слугували підставою для ввозу автомобіля на територію України. 
Вказаний висновок суддя мотивував тим, що матеріали справи про порушення митних правил не містять доказів умисного підроблення ОСОБА_1 підпису командира військової частини у листі та свідомого використання підробленого документу для ввезення транспортного засобу.
Суддя апеляційного суду погоджується із таким висновком судді районного суду.
Слід зазначити, що Указом Президента України з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан. Збройні Сили України потребували і на теперішній час мають потребу в засобах пересування для захисту країни, а тому небайдужі громадяни України, громадяни іноземних держав, волонтери, благодійні організації з початку введення воєнного стану опікуються зазначеними питаннями. Крім того, в умовах воєнного стану, зумовленого військовою агресією російської федерації проти України, військові терміново потребували транспортних засобів, що пояснює недотримання формальностей порядку передачі транспортного засобу, оформлення та підписання акту передачі та постановки транспортного засобу на облік у військовій частині.
Відповідно до диспозиції ст. 483 МК України, відповідальність за вказаною статтею настає у разі переміщення або дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів, як підстави для переміщення товарів, підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару, згідно з УКТ ЗЕД, та його митної вартості.
Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, є охоронюваний МК України та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.
Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України є переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, зокрема шляхом подання до митного органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості, а саме щодо отримувача товару.
Суб`єктивна сторона ч. 1 ст. 483 МК України передбачає прямий умисел, тобто винна у скоєнні правопорушення особа чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України чи вивезти з України з порушенням встановленого порядку.
Таким чином, правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України може бути вчинено лише умисно, коли особа знає, що документи, які вона надає митному органу, як підставу для переміщення товару, - містять неправдиві дані, але бажає таким чином незаконно перемістити товар.
Відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці 6 п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 червня 2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», для притягнення до відповідальності за ст. 483 МК України необхідна наявність умислу в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка переміщуючи товари через митний кордон України надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України.
Суддею апеляційного суду встановлено, що дійсно 15 грудня 2022 року, громадянином України ОСОБА_1 було ввезено на митну територію України транспортний засіб VOLKSWAGEN (VIN-код НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ) через пропуску "Шегині-Медика" митного поста "Мостиська" Львівської в якості гуманітарної допомоги для військової частини НОМЕР_3 .
Під час апеляційного розгляду справи досліджена надана стороною захисту копія витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_5 № 288 від 10 жовтня 2023 року, відповідно до якої, командир автомобільного відділення взводу забезпечення командних пунктів батальйону матеріального забезпечення, молодший сержант ОСОБА_4 проходив військову службу та здійснював участь в бойових діях у складі вч НОМЕР_6 до 10 жовтня 2023 року.
З акту приймання – передачі гуманітарної допомоги від 17 грудня 2022 року (а.с. 80) встановлено, що транспортний засіб VOLKSVAGEN (VIN-код НОМЕР_1 ) до вищевказаного часу перебував в розпорядженні військовослужбовця ОСОБА_4 ( а.с. 80).
Отже, наведені докази засвідчують, що транспортний засіб (VIN-код НОМЕР_1 ) фактично був переданий військовослужбовцю ОСОБА_4 та використовувався ним у період проходження військової служби.
Суддя апеляційного суду приймає до уваги те, що матеріали справи не містять відомостей, що вказаний автомобіль використовувався у цивільному обороті або для потреб цивільного населення, тобто вказаний автомобіль на цивільний облік не реєструвався, що свідчить про його належне цільове використання для військових цілей та захисту країни від збройної агресії.
Відомостей про недостовірність та неналежність названих документів представником митної служби не надано, як і доказів про використання автомобіля для власного збагачення шляхом його реалізації, використання не за призначенням або отримання будь-якої грошової, матеріальної або інших видів компенсації.
Жодних відомостей про те, що ОСОБА_1 умисно подав митному органу недостовірні відомості щодо отримувача товару суду не надано. Не здобуто таких і під час апеляційного розгляду справи.
Окрім того, суддя апеляційного суду звертає увагу на те, що в справі відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 надав митному органу підроблені документи чи документи одержанні незаконним шляхом (висновки експертизи, показання свідків, вирок суду), які б доводили його вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
Таким чином, матеріали справи про порушення митних правил не містять будь-яких відомостей та жодних доказів того, що ОСОБА_1 вчинено умисні дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом надання в якості підстави для переміщення товарів до митного орану документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товару, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
Так, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів у справі.
Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Особу може бути визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, в тому числі у сфері митного оформлення і контролю, виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто, за наявності усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення - у сукупності.
З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, належно мотивувавши своє рішення.
Істотних порушень вимог процесуального закону чи неправильного застосування норм матеріального права, які є підставою для зміни чи скасування постанови, суддею апеляційного суду не встановлено.
На переконання судді апеляційного суду, оскаржена постанова судді першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог не вбачається.
Керуючись статтями 7, 293, 294 КУпАП, статтями 486, 487, 529, 530 МК України, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Запорізької митниці – Данильченка А.В. залишити без задоволення.
Постанову судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 22 вересня 2025 року, якою провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду      В.Я. Рассуждай
Дата документу  Справа № 334/4821/25