ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/29309/20 Суддя (судді) першої інстанції: Маренич І.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Грибан І.О.
судді:  Ключкович В.Ю.
Парінов А.Б.

за участі:
секретар с/з Кващук Т.А.
пр-к апелянта Мироненко К.Б.
пр-к відповідача Кузьмік Д.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення заборгованості

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у якому просив:
- стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осібна користь ОСОБА_2 200000,00 грн. суми відшкодування банківського вкладу у ПАТ «Авант-Банк» за договором від 26.01.2016 р. №Д-Ф/16/1019-1243.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 квітня 2025 року позов задоволено повністю. 
Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 квітня 2025 року у справі набрало законної сили 23 травня 2025 року.
22 вересня 2025 року до суду першої інстанції надійшла заява ОСОБА_1 про заміну сторони Позивача у рішенні Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 квітня 2025 року у справі №640/29309/20 про задоволення позову ОСОБА_2  до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення 200 000 грн. з ОСОБА_2 на його правонаступника за законом - ОСОБА_1 .
Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну стягувача ОСОБА_2 , за рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 квітня 2025 року у справі №640/29309/20 за позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення заборгованості його правонаступником ОСОБА_1 відмовлено.
Не погоджуючись з ухваленим судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове судове рішення, яким заяву про заміну про заміну сторони позивача у рішенні Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 квітня 2025 року у справі №640/29309/20 задовольнити.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2025 року відкрито апеляційне провадження.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2025 року призначено апеляційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 24 грудня 2025 року.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін та зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.
У судовому засіданні представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні повністю заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.
Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги на предмет законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 квітня 2025 року позов ОСОБА_2 задоволено повністю. Стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_2 200000,00 грн. суми відшкодування банківського вкладу у ПАТ «Авант-Банк» за договором від 26 січня 2016 року №Д-Ф/16/1019-1243. 
22 вересня 2025 року до суду першої інстанції надійшла заява ОСОБА_1 про заміну сторони померлого позивача у рішенні Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 квітня 2025 року у справі №640/29309/20 на правонаступника - спадкоємця за законом. 
Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ще до ухвалення рішення в справі, а спірні правовідносини не допускають правонаступництва. Крім того, суд першої інстанції розглядав заяву за правилами ст.379КАС України, та відмовив саме в заміні стягувача, мотивуючи тим, що виконавчі листи у справі не видавались, а тому відсутні підстави для заміни.
Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно частини 1 статті 42 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), учасниками справи є сторони, треті особи.
Частинами 1 і 2 статті 46 КАС України передбачено, що сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.
Питання заміни сторони під час розгляду справи судом першої інстанції врегульовано статтею 48 КАС України.
Так, частиною 7 статті 48 КАС України встановлено, що заміна позивача допускається до початку судового розгляду справи по суті. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.
Згідно статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
З системного аналізу зазначених правових норм слідує, що заміна первісного позивача правонаступником можлива лише у відносинах, які ще не вирішені судом по суті, тобто на стадії судового розгляду.
Разом з тим, ст.379 КАС України регламентовано порядок заміни сторони виконавчого провадження.
Так, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
Суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, які звернулися з поданням (заявою), та учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.
Ухвалу суду за результатами вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом.
Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Як встановлено колегією суддів, первісним позивачем у справі був ОСОБА_2 . 
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 квітня 2025 року позов задоволено повністю. Рішення суду відповідачем не оскаржувалося та набрало законної сили 23 травня 2025 року.
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер (актовий запис №77, здійснено Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції) про що видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 31.01.2025.
Тобто, на час ухвалення рішення судом першої інстанції позивач помер.
Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №80524998 спадкова справа щодо спадкодавця ОСОБА_2 зареєстрована 19.03.2025, спадкоємцем є ОСОБА_1 .
Під час розгляду справи по суті та на час ухвалення судового рішення питання заміни сторони Позивача у справі не заявлялося та не вирішувалося.
Водночас, після набрання рішенням суду в даній справі законної сили, ОСОБА_1 , посилаючись на статтю 52 КАС України, звернулася із заявою про заміну позивача у судовому рішенні, в зв`язку зі смертю останнього. Тобто, на стадії виконання судового рішення.
На разі, виконавчий лист у справі не видавався.
Колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції відмовив заявниці саме у заміні стягувача ОСОБА_2 на правонаступника за законом - ОСОБА_1 , у виконавчому листі, тобто не розглянув заяву про заміну сторони у справі по суті, чим допустив порушення норм процесуального права, оскільки заявниця не зверталася до суду із заявою про заміну стягувача на правонаступника.
Тому, висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для заміни стягувача є невідповідними змісту заяви ОСОБА_1 .
Окрім того, колегія суддів зазначає про безпідставність посилання суду першої інстанції, в обґрунтування висновку про недопущення правонаступництва в спірних правовідносинах, на постанови Верховного Суду, викладеною у постановах від 01.05.2023 у справі №520/926/21, від 27.09.2023 у справі №420/16546/21, від 05.12.2023 у справі №420/18164/21, від 24.01.2024 у справі №380/9537/21, оскільки вони ухвалені за іншого правового регулювання інших спірних правовідносин( про право на пенсійні виплати), а відтак висловлена у них правова позиція не є застосовною до правовідносин у даній справі.
Оскільки при винесенні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції було допущено порушення норм права, що призвело до невірного по суті вирішення питання, тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.
Разом з тим, на час подання заяви про заміну сторони позивача, за результатом розгляду справи по суті спору Чернівецьким окружним адміністративним судом вже було ухвалено кінцеве рішення, правовідносини перейшли в стадію виконання судового рішення.
Отже на стадії виконання судового рішення заміна первісного позивача правонаступником є неможливою, а тому заява ОСОБА_1 про заміну сторони позивача у рішенні Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 квітня 2025 року у справі №640/29309/20 задоволенню не підлягає.
Колегія суддів, також звертає увагу, що під час прийняття до свого провадження і розгляду справи по суті Чернівецький окружний адміністративний суд а ні позивача, а ні його представника про зазначені процесуальні дії належним чином не повідомляв (відсутні поштові повідомлення та повідомлення через особистий кабінет адвоката в електронному суді), чим позбавив сторону позивач своєчасно ініціювати питання заміни первісного позивача правонаступником.
Допущення судом першої інстанції норм процесуального закону щодо належного сповіщення сторони про розгляд справи та позбавлення участі у судовому розгляді, є підставою для особи, яка не була залучена до розгляду справи, оскаржувати вказане рішення в апеляційному порядку, що суд апеляційної інстанції вбачає як належний та ефективний спосіб поновлення порушеного права заявниці. 
Відповідно до частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали допущено порушення норм процесуального права, що призвело до невірного по суті вирішення питання, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню. Разом з тим, заява про заміну сторони позивача у рішенні суду на стадії виконання підлягає залишенню без задоволенню.
Керуючись ст. 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329, КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну позивача правонаступником у справі № 640/29309/20 - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Головуючий суддя І.О. Грибан

Судді: В.Ю. Ключкович

А.Б. Парінов

(повний текст постанови складено 25.12.2025р.)