ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2026 року		Справа № 300/5405/23 пров. № А/857/25493/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача – Качмара В.Я.,
суддів – Гудима Л.Я., Курильця А.Р.,
розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 червня 2025 року (суддя Чуприна О.В., м.Івано-Франківськ), -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі ГУПФ), в якому просив:
- визнати протиправною відмову ГУПФ у проведенні з 01.02.2021 перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки наданої Західним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 17.05.2023 ;
- зобов`язати ГУПФ здійснити ОСОБА_1 з 01.02.2021 перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки наданої Західним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 17.05.2023 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, з урахуванням виплачених сум.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2023 року у справі №300/5405/23, яке набрало законної сили 25.01.2024 (далі Рішення суду), позовну заяву задоволено частково. Визнано протиправними дії ГУПФ щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку його пенсії на підставі довідки, виданої Західним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, яка направлена листом за №5к/вих./7.1/4569 від 05.07.2023 (далі Довідка). Зобов`язано ГУПФ здійснити з 01.02.2022 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі відомостей Довідки, про розмір грошового забезпечення, з урахуванням фактично виплачених сум.
20.03.2025 позивач звернувся до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС).
Ухвалою суду від 31 березня 2025 року заяву про встановлення судового контролю за виконанням Рішення суду задоволено частково. Зокрема, зобов`язано ГУПФ подати до суду у строк до 31.05.2025 звіт про виконання Рішення суду. 
На виконання вимог вказаної ухвали, від відповідача на адресу суду надійшов звіт від 15.05.2025 за №0900-0804-8/25902 про виконання Рішення суду (далі Звіт). У поданому Звіті ГУПФ зазначило, що органом пенсійного забезпечення вжито всіх залежних заходів, спрямованих на виконання Рішення суду, а саме з 01.02.2022 здійснено перерахунок пенсії позивача на підставі відомостей Довідки. Визначено розмір доплати за період з 01.02.2022 по 29.02.2024, що підлягає виплаті, а саме 79 401,13 грн та включено Рішення суду в підсистему Реєстр судових рішень, виконання яких буде проведено в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 6 червня 2025 року прийнято Звіт ГУПФ. Встановлено ГУПФ новий строк для подання звіту про виконання Рішення суду, а саме до 09.09.2025. Зобов`язано ГУПФ подати у строк до 09.09.2025 до Івано-Франківського окружного адміністративного суду звіт про виконання Рішення суду. Роз`яснено, що звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення має відповідати вимогам, встановленим частинами 2, 3 статті 382-2 КАС. Зобов`язано ГУПФ надати суду, разом зі звітом, відомості про керівника ГУПФ (особу, відповідальну за виконання рішення суду): прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові; адреса місця проживання чи перебування; дата народження; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті).
Не погодившись із вказаною ухвалою, її оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права просить ухвалу суду першої інстанції скасувати в частині встановлення ГУПФ нового строку для подання звіту про виконання Рішення суду.
В доводах апеляційної скарги вказує, що оскільки перерахунок пенсії, на виконання Рішення суду, проведений у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення, і ОСОБА_1 втратив право на індексацію пенсії за 2022 рік, відповідно ГУПФ проведено виплату пенсії позивачу з 01.06.2024 в сумі 16794,45 грн, відкориговано заборгованість, нараховану на виконання рішення суду, та внесено зміни до підсистеми Реєстр судових рішень, у зв`язку з чим розмір заборгованості становить 79401,13 грн, яка буде виплачена за рахунок коштів Державного бюджету України. Проведення такої виплати не може бути здійснене за рахунок власних коштів Пенсійного фонду України, що надійшли від сплати єдиного соціального внеску, а проводиться лише у разі наявності на це відповідних бюджетних асигнувань, у зв`язку з чим виплата коштів за вказаний період не проведена з об`єктивних підстав. Також вказує, що застосування заходів щодо окремого інформування Пенсійного фонду України є недоцільним, оскільки Пенсійний фонд України володіє на централізованому рівні інтегрованою комплексною інформаційною системою, яка містить вичерпні відомості про кількість судових рішень та суми заборгованості за ними, у тому числі дату надходження судового рішення до боржника, копії судового рішення, розрахунки суми доплати, що виключає потребу у додатковому обміні інформації між Головними управліннями та Пенсійним фондом України.
Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав.
У відповідності до частини першої статті 311 КАС, зважаючи на те, що клопотання від учасників справи про розгляд справи за їх участю відсутні, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Постановляючи вказану ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку, що Рішення суду в частині здійснення з 01.02.2022 перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі відомостей Довідки виконано. Водночас, оскільки Рішення суду в частині виплати позивачу за період з березня 2022 по лютий 2024 року пенсії позивачу на підставі відомостей Довідки виконано не в повному обсязі, суд вважав за можливе прийняти Звіт та встановити новий строк для подання, а саме до 09.09.2025.
Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.
Відповідно до частини першої статті 308 КАС суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
В іншій частині - щодо прийняття Звіту, ухвала суду першої інстанції фактично не оскаржується, тому суд апеляційної інстанції не надає правову оцінку щодо цієї частини судового рішення.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
За правилами статті 370 КАС судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до частини першої та другої статті 381-1 КАС судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.
Положеннями статті 382 КАС передбачено, що суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 382-2 КАС суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.
За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 382-3 КАС за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.
Як слідує з матеріалів справи, позивач перебуває на обліку в ГУПФ та отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ).
Згідно з розрахунком на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою №004986 за Дорученням № Д 004986/39 в Автоматизованій системі Розрахунку пенсії Пенсійного фонду України обліковується сума боргу в розмірі 79 401,13 грн за період з лютого 2022 року по лютий 2024 року.
Так, відповідачем не виконано Рішення суду в частині виплати позивачу за період з лютого 2022 року по лютий 2024 року доплати в розмірі 79 401,13 грн, нарахованої на виконання Рішення суду.
Щодо встановлення нового строку для подання звіту про виконання Рішення суду, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
У поданому Звіті відповідач вказав, що органом пенсійного забезпечення вжито всіх залежних заходів, спрямованих на виконання Рішення суду, а саме:
1) здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі відомостей Довідки; 
2) визначило розмір доплати за період з 01.02.2022 по 29.02.2024, що підлягає виплаті - 79401,13 грн;
3) включило Рішення суду в підсистему Реєстр судових рішень, виконання яких буде проведено в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат (витяг з електронної бази Пенсійного Фонду України з підсистеми Реєстр судових рішень по справі №300/5405/23 додається) 
4) звернулось 11.04.2025 до Пенсійного фонду України із запитом вирішити питання щодо проведення додаткового фінансування заборгованості на виконання Рішення суду.
З метою повного виконання Рішення суду, ГУПФ звернулося до Пенсійного фонду України із запитом про вирішення питання щодо проведення додаткового фінансування заборгованості на виконання Рішення суду, а також ініціювання перед Кабінетом Міністрів України питання про проведення фінансування для погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, що фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету за окремою бюджетною програмою та які обліковуються в підсистемі «Реєстр судових рішень».
За результатами розгляду вищезазначеного звернення Департаментом пенсійного забезпечення, страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Пенсійного фонду України листом від 01.05.2025 за №22800-030203-9/28931, повідомлено, що фінансування пенсій, призначених за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ), у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили. Відтак, виплата коштів, нарахованих на виконання рішень судів здійснюється в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат. Бюджетом Пенсійного фонду України на 2024 рік, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.10.2024 № 1156, на фінансування видатків, пов`язаних з погашенням заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, що здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України, було передбачено 500,0 млн грн, які використано в повному обсязі для погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, що набрали законної сили у період по 19.11.2020. На сьогодні бюджет Пенсійного фонду України на 2025 рік Кабінетом Міністрів України не затверджено.
Суд першої інстанції обґрунтовано вказав, що на підтвердження відсутності необхідного бюджетного фінансування для погашення заборгованості, що утворилася внаслідок перерахунку пенсійних виплат, ГУПФ не надано доказів: - інформування ГУПФ в офіційному порядку про наявність зобов`язання з виконання Рішення суду в частині виплати суми заборгованості (зокрема, шляхом подання до Пенсійного фонду України пакету документів: документу, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копії судового рішення; розрахунку суми доплати, засвідченого керівником боржника або уповноваженою ним особою); - доказів не включення до Бюджету Пенсійного фонду України на 2024 рік та 2025 рік видатків на погашення заборгованості з виплати саме за Рішенням суду; - вжиття керівником ГУПФ активних і достатніх дій, які б свідчили про належне виконання ним обов`язків та використання всіх доступних інструментів, спрямованих на встановлення дійсного стану розгляду органом вищого рівня питання погашення заборгованості на виконання Рішення суду, боржником за яким є ГУПФ.
Щодо покликання ГУПФ на звернення до Пенсійного фонду України із запитом щодо вирішення питання щодо проведення додаткового фінансування заборгованості на виконання Рішення суду, апеляційний суд зазначає наступне.
З матеріалів справи слідує, що Департаментом пенсійного забезпечення, страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Пенсійного фонду України 01.05.2025 року листом №22800-030203-9/28931 повідомлено, що фінансування пенсій, призначених за нормами Закону №2262-ХІІ, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили. Відтак, виплата коштів, нарахованих на виконання рішень судів здійснюється в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат. Бюджетом Пенсійного фонду України на 2024 рік, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.10.2024 за №1156, на фінансування видатків, пов`язаних з погашенням заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, що здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України, було передбачено 500 млн грн, які використано в повному обсязі для погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, що набрали законної сили у період по 19.11.2020.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що з 01.04.2021 повноваження щодо здійснення фінансування виплати нарахованої пенсії перейшли від головних управлінь до Пенсійного фонду України.
Відповідно до статей 23, 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.
Таким чином, фінансування та виплата пенсій здійснюється за рахунок коштів Пенсійного фонду, виділених з Державного бюджету України та за наявності відповідного бюджетного призначення.
Пунктом 7 «Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 за №21-2 передбачено, що за рахунок коштів Державного бюджету України здійснюються видатки, фінансування яких згідно із законодавством забезпечується за рахунок коштів державного бюджету.
Видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, виданими або ухваленими після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», плануються в межах коштів Державного бюджету України, передбачених у Державному бюджеті України на фінансування пенсійних програм. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили.
Бюджетом Пенсійного фонду України на 2024 рік, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.10.2024 за №1156 передбачено 248 953 744 грн за рахунок коштів Державного бюджету України на фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, з урахуванням витрат, пов`язаних з виплатою та доставкою пенсійних виплат, з яких:
- погашення заборгованості з пенсійних виплат (щомісячного довічного грошового утримання) за рішеннями суду в розмірі 500 000 грн;
- виплата пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), які не виплачено за період до місяця їх відновлення, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на підконтрольній Україні території, в розмірі 1 000 000 грн.
Таким чином, бюджетом Пенсійного фонду України на 2024 рік кошти Державного бюджету України для погашення заборгованості з пенсійних виплат (щомісячного довічного грошового утримання) за рішеннями суду та для виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), які не виплачено за період до місяця їх відновлення, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на підконтрольній Україні території, передбачені окремими рядками з різним обсягом фінансування.
Тобто фінансування видатків на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, виданими або ухваленими після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», плануються в межах коштів Державного бюджету України, передбачених у Державному бюджеті України на фінансування пенсійних програм окремо від видатків для виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), які не виплачено за період до місяця їх відновлення.
Разом з тим, відсутність бюджетних асигнувань не може бути підставою для висновку про відсутність у боржника обов`язку з проведення відповідних виплат та, як наслідок, констатації факту виконання ним судового рішення без здійснення виплати заборгованості.
Слід зазначити, що поданий відповідачем запит на виділення коштів до Пенсійного фонду України не є достатнім для вжиття завершальних заходів з виконання Рішення суду, оскільки такий не містить жодних пропозицій щодо можливого виконання саме Рішення суду.
Необхідним також є вжиття заходів з метою актуалізації перед Пенсійним фондом України проблеми неповного виконання судових рішень (зокрема, Рішення суду), ухвалених не на користь Фонду, та ініціювання зміни системного підходу до виконання таких рішень. Втім, доказів вчинення таких дій керівником ГУПФ до Звіту не долучено.
Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України» (рішення від 08 листопада 2005 року) у межах свободи дій держави визначати, які виплати проводити громадянам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити такі виплати, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату коштів, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань. 
У рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року, Європейський суд з прав людини констатував, що орган державної влади не має права посилатися на брак коштів, виправдовуючи неспроможність виконати судове рішення про виплату боргу. Невиконання судового рішення не може бути виправдане відсутністю бюджетних видатків» 
У постанові від 10 лютого 2022 року у справі № 160/13013/19, Верховний суд, з посиланням на постанову від 31 жовтня 2018 року у справі № 704/1547/17, вказав на те, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту можна, зокрема, встановити новий строк подання звіту, тобто, суд вправі вжити заходів реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту.
Відповідно до частини одинадцятої статті 382-3 КАС, якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу.
Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців (частина третя статті 382-1 КАС).
Згідно з частиною другою статті 382-3 КАС суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення. Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.
У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення (частина третя статті 382-3 КАС).
Аналіз зазначених норм свідчить про те, що у разі вчасного подання суб`єктом владних повноважень звіту суд розглядає такий звіт та за наслідками його розгляду постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту суб`єкта владних повноважень. При цьому при постановленні ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф. Відтак, наявність доказів, що містять відомості стосовно керівника суб`єкта владних повноважень, має значення при розгляді судом звіту суб`єкта владних повноважень.
Враховуючи встановлені обставини, а також зважаючи на те, що Рішення суду виконано не в повному обсязі, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про встановлення нового строку для подання звіту, який згідно з оскаржуваною ухвалою встановлено до 09.09.2025.
Наведені ж в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують і не містять вагомих та обґрунтованих аргументів, які б давали підстави стверджувати про інше.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при постановленні оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для її скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 червня 2025 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач	 	В. Я. Качмар 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	А. Р. Курилець