Справа № 450/3826/25  Провадження № 3/450/103/26 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
27 січня 2026 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мельничук І. І., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 , 21.08.2025 року близько 14 год. 30 хв. в с. Старе Село, дорога «Івано-Франківськ-Рогатин-Львів» 431 км, керував транспортним засобом ВАЗ 2115 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру Драгер та у медичному закладі відмовився згідно чинного законодавством порядку. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.
08.01.2026 року через систему «Електронний суд» захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – адвокат Стецик Т. І. подав письмові заперечення щодо обставин, викладених у протоколі ЕПР1 № 430070 від 21.08.2025 року, а також висновки щодо недопустимості доказів, такі мотивує тим, що фактичні обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсності, а наявні у справі докази є неналежними та недопустимими, з огляду на таке. З протоколом ОСОБА_1 не погоджується, оскільки адміністративного правопорушення не вчиняв та факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння категорично заперечує. Під час дослідження відеозаписів з технічних засобів відеофіксації встановлено, що після зупинки транспортного засобу 21.08.2025 року о 14:34 год. працівниками поліції фактично не проводився огляд водія на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціальних технічних засобів, як під час зупинки, так і після неї. Аналогічні обставини вбачається й з інших відеозаписів, долучених до матеріалів справи. Водночас до протоколу ЕПР1 № 430070 від 21.08.2025 року долучено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, в якому зазначено ознаки сп`яніння та зафіксовано нібито відмову ОСОБА_1 від проходження такого огляду. Проте зазначений акт не містить часу його складення, що унеможливлює встановлення моменту та місця проведення огляду, а сам факт його проведення не підтверджується жодним належним доказом, зокрема відеофіксацією. Таким чином, відомості, викладені в акті, не узгоджуються з фактичними обставинами справи. Посилання працівника поліції на відмову від проходження огляду підтверджується виключно рапортом поліцейської, який за своєю правовою природою є внутрішнім службовим документом і не може вважатися самостійним, належним та беззаперечним доказом вини особи без підтвердження іншими допустимими доказами. За відсутності фактично запропонованого та розпочатого у встановленому законом порядку огляду, формальне зазначення про «відмову» не утворює об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, наявне у матеріалах справи направлення на медичний огляд датоване 21.08.2025 року о 19 год. 50 хв., тоді як зупинка транспортного засобу мала місце о 14 год. 30 хв. того ж дня, тобто з порушенням передбаченого законодавством двогодинного строку для проведення такого огляду, встановленого п. 9 розділу ІІ Інструкції та п. 7 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року. Також звертає на себе увагу той факт, що направлення на огляд та акт огляду не підписані поліцейською, яка їх складала, що свідчить про формальний характер зазначених документів. У матеріалах справи, як і в матеріалах кримінального провадження, відсутній будь-який медичний висновок щодо результатів огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння. З урахуванням викладеного, сторона захисту вважає, що у справі не доведено ані наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, ані факту належної пропозиції пройти огляд у встановленому законом порядку, ані факту відмови від такого огляду. Наявні докази викликають обґрунтований сумнів у їх достовірності, а всі сумніви відповідно до принципів адміністративного провадження підлягають тлумаченню на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У зв`язку з цим сторона захисту дійшла висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Стецик Т. І. в судове засідання з`явився, письмові заперечення щодо обставин, викладених у протоколі ЕПР1 № 430070 від 21.08.2025 року, подані напередодні підтримав, пояснив, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнає. Зазначив, що огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку фактично не проводився, належна пропозиція пройти огляд відсутня, факт відмови не доведений, а складені поліцейськими документи суперечать відеозаписам та містять істотні порушення вимог закону. Просив визнати докази недопустимими та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За приписами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції
Розглядаючи матеріали справи про адміністративне правопорушення в межах наявних доказів, приходжу до висновку про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина доведена матеріалами справи, а саме: 
протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 430070 від 21.08.2025 року; 
копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 430046 від 21.08.2025 року; 
постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5540333 від 21.08.2025 року; 
актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 21.08.2025 року, складеного поліцейською (С)РПП ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області капрала поліції Марії Гапяк, в якому зазначено, що ОСОБА_1 від підпису та огляду відмовився;
рапортом поліцейської (С)РПП ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області капрала поліції Марії Гапяк від 21.08.2025 року, згідно якого, під час несення служби в складі ГРПП ВП № 3 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області, на маршруті патрулювання № 3 з 08 год 21.08.2025 року по 20 год. нею було освідчено громадянина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя м. Львів, вул. Хуторівка, Львівського р-ну, Львівської обл., громадянину було запропоновано пройти тест на алкогольне сп`яніння за допомогою «ДРАГЕР» ALCОTEST 6810 прилад Aram, від тесту відмовився; 
направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.08.2025 року, згідно яких останній від огляду відмовився;
рапортом поліцейського СРПП ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ст. сержанта поліції Богдана Гопяка; 
рапортом поліцейської (С)РПП ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області капрала поліції Марії Гапяк від 21.08.2025 року, згідно якого, 21.08.2025 року під час несення служби було зупинено водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 та не виконав законну вимогу про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою жезла, а пізніше подану проблисковими маячками. Однак догнавши вищевказаного водія та перевірши по базі ІПНП було встановлено, що останній знаходиться як Дизертир – СЗЧ від 26.08.2024 року ініціатор розшуку слідчий ТУ ДБР ОСОБА_2 № 62024050010004758. Останнього було доставлено та затримано, доставлено у ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області та передано Сенишину В., гр. ОСОБА_1 затримано на місці події в порядку ст. 208 КПК України, відомості внесені в ЄРДР за № 12025141430000685 ч. 1 ст. 345 ККУ від 21.08.2025 року; 
рапортом поліцейського СРПП ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ст. сержанта поліції Богдана Гопяка від 21.08.2025 року, із змісту якого вбачається, що 21.08.2025 року під час патрулювання в складі екіпажу «Дзвін-103» працівниками поліції було помічено автомобіль ВАЗ 21015, водій якого порушив вимоги дорожнього знаку 5.16 та не виконав законну вимогу про зупинку. Поліцейські розпочали переслідування із застосуванням спеціальних світлових і звукових сигналів та зупинили транспортний засіб шляхом блокування в с. Старе Село. Після зупинки, за твердженням поліцейського, у водія були виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння, а також він не пред`явив документів і повідомив недостовірні анкетні дані. Під час подальшого спілкування водій нібито дістав предмет, зовні схожий на ручну гранату, погрожував її застосуванням та вимагав повернути ключі від автомобіля, після чого залишив місце події на транспортному засобі. У зв`язку з реальною загрозою життю та здоров`ю працівників поліції, за рапортом, було прийнято рішення про застосування вогнепальної зброї з метою зупинки транспортного засобу, однак водій продовжив рух. У подальшому особа була заблокована в господарській будівлі на території домоволодіння та затримана після прибуття підрозділу КОРД. Надалі встановлено, що затриманим є ОСОБА_1 , який перебував у розшуку. Потерпілих унаслідок застосування зброї немає, події фіксувалися на нагрудні бодікамери; 
рапортом поліцейського СРПП ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ст. сержанта поліції Богдана Гопяка від 21.08.2025 року та рапортом поліцейської (С)РПП ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області капрала поліції Марії Гапяк від 21.08.2025 року; 
відеозаписом.
Суд критично оцінює пояснення сторони захисту про наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, з огляду на таке.
Доводи про те, що вина ОСОБА_1 не доводиться жодними належними доказами та допустимими доказами до уваги судом не беруться, оскільки суд вважає, що сукупність зібраних у справі та досліджених в судовому засіданні доказів підтверджує винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Згідно з ч. 1 ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.
У відповідності з п.9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затверджених Наказом МВСУ №1376 від 06.11.2015 вимагається викладення у протоколі суті адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складений протокол.
Відповідно до роз`яснень ВСУ, викладених у абз. 3 і 4 п. 27 постанови Пленуму від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із послідуючими змінами), керування т/з необхідно розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа т/з, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння, керувала т/з. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
Відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Згідно з вимогами ст. ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», Наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 № 100, яким затверджено «Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ відеозаписів з них» та Наказу Департаменту патрульної поліції НПУ «Про порядок зберігання, використання відеозапису та відеореєстраторів патрульних» від 24.11.2015 № 14/1, кожному патрульному поліцейському видається нагрудна відеокамера, вказаними актами передбачено також порядок її використання.
Суд звертає увагу сторони захисту, що чинним законодавством не покладено на орган поліції обов`язку зафіксувати за допомогою відеозапису факт зупинки транспортного засобу, адже події, за яких водій керує транспортним засобом в стані сп`яніння можуть бути різними. 
Необхідно зазначити про те, що сторона захисту не оспорює дійсність даних зафіксовані на відеозаписі.
Той зміст, який міститься на диску є достатнім для того, щоб зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В свою чергу, доводи сторони захисту про порушення порядку проходження медичного огляду вважаю неспроможними, огляду на те, що:
зокрема, згідно п. 2 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 р., огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначається Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1452/735 від 09.11.2015р.
За загальним правилом, огляд на стан сп`яніння проводиться на місці зупинки, однак, як зазначено п. 7 Розділу І цієї Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).
За змістом п. п. 6, 7, 8 Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.
Як вбачається з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 від підпису відмовився. У той же час, в матеріалах справи є направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в КНП ЛОР м. Львів, вул. Кульпарківська, 95 від 21.08.2025 року (19:50 год), в якому вказано ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рук. В той же час, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 430070 від 21.08.2025 року, останній керував транспортним засобом ВАЗ 2115 д.н.з. НОМЕР_1 близько 14 год. 30 хв., тобто після спливу більше ніж двох годин.
Однак суд не може погодитися з такими доводами захисту, з огляду на встановлені у справі фактичні обставини, оскільки як вбачається з рапорту поліцейського СРПП ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ст. сержанта поліції Богдана Гопяка від 21.08.2025 року, після зупинки транспортного засобу водій поводився агресивно, не виконував законних вимог працівників поліції, не пред`являв документи, повідомляв неправдиві анкетні дані, а під час спілкування дістав предмет, зовні схожий на ручну гранату, та погрожував її застосуванням. У подальшому водій залишив місце події, створюючи реальну загрозу життю та здоров`ю працівників поліції і сторонніх осіб, що зумовило переслідування, застосування вогнепальної зброї для зупинки транспортного засобу, блокування особи та її затримання із залученням спеціального підрозділу КОРД.
Як вказує адвокат – ОСОБА_3 у своїх запереченнях на протокол ЕПР1 № 430070 від 21.08.2025 року, та що узгоджується із обставинами, викладеними у рапорті поліцейської (С)РПП ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області капрала поліції Марії Гапяк від 21.08.2025 року, за фактом подій які відбувалися під час зупинки ОСОБА_1 21.08.2025 року проводилось досудове розслідування та в подальшому судовий розгляд кримінального провадження № 12025141430000685 від 21.08.2025 року, справа 450/4362/25, де обвинувачений, як зазначає захисник, визнав себе винним повністю у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 345 , ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 162, ч. 5 ст. 407 КК України.
Однак, за таких обставин проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а саме направлення особи до закладу охорони здоров`я у двогодинний строк об`єктивно було неможливим, оскільки першочерговими були заходи, спрямовані на припинення реальної загрози життю і здоров`ю людей, затримання озброєної особи та забезпечення публічної безпеки. Таким чином, порушення строку направлення на огляд зумовлене винятковими та незалежними від волі працівників поліції обставинами і саме по собі не свідчить про незаконність їхніх дій.
Жодних об`єктивних даних, які б вказували на упередженість працівників поліції та ставили б під сумнів наявність підстав для складання щодо ОСОБА_1 протоколу, під час розгляду не встановлено.
Доводи захисту про те, що працівниками поліції при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП було порушено норми чинного законодавства, що унеможливлює законне притягнення до адміністративної відповідальності, є безпідставними та такими, що не підтверджуються наявними матеріалами справи.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для закриття провадження у справі, як про це просить сторона захисту, а оцінені судом докази доводять винуватість ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом», тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним порушення вимог пунктів 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
Тому враховуючи наведене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Вирішуючи питання про вид стягнення, з врахуванням особи правопорушника, приходжу до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що передбачає відповідальність за вчинене правопорушення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.
Керуючись ст.ст. 36, 283, 284 КУпАП, суддя,- 
п о с т а н о в и в :
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один ) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 665,60 гривень судового збору.
Роз`яснити, що відповідно до вимог частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя	І.  І.  Мельничук