ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2026 року	справа № 380/13159/25	

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сидор Н.Т., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Харківського національного університету Повітряних сил імені Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
в с т а н о в и в :

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Харківського національного університету Повітряних сил імені Івана Кожедуба до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача на корить позивача заборгованість у розмірі 378 579,38 грн на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що ОСОБА_1 проходив навчання та військову службу у Харківському національному університеті Повітряних Сил у період 04.08.2024 - 30.05.2025 на посаді курсанта. 30.05.2025 контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством оборони України в особі начальника Університету і відповідачем, було достроково розірвано, відповідача було виключено із списків особового складу Університету наказом начальника Університету (по стройовій частині) №151 від 29.05.2025. Стверджує, що внаслідок розірвання контракту у Відповідача виникло зобов`язання щодо відшкодування витрат на утримання під час навчання, а у Позивача – право звернення до суду для захисту майнових інтересів в судовому порядку.
Щодо процесуальних дій, вчинених у зв`язку із розглядом цієї справи, суд зазначає наступне.
На виконання вимог ч. 3 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд сформував запит про надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи: ОСОБА_1 .
Згідно з відповіддю №1533310 від 01.07.2025 ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .
Ухвалою судді від 02.07.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами.
Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення позовних вимог заперечив. Зазначає, що контракт припинено в зв`язку з відрахуванням від продовження навчання через небажання продовжувати навчання. Однак, умовами контракту – не передбачено навчання старшого солдата ОСОБА_1 у Харківському національному університеті Повітряних сил імені Івана Кожедуба. Умовами контракту (пункт 1) встановлено проходження військової служби (навчання) у Харківському національному університеті Повітряних сил імені Івана Кожедуба. Відомостей про проходження навчання, якого саме навчання, строк навчання та навчання якої спеціальності – та яку спеціальність, Харківський національний університет Повітряних сил імені Івана Кожедуба зобов`язується надати, в даному випадку старшому солдату ОСОБА_1 – контракт не містить. Крім того, умовами контракту – не встановлені строки його дії. Наголошує, що після припинення чинності дії «Контракту», старшого солдата ОСОБА_1 – не було звільнено з військової служби, а він був направлений для подальшого проходження військової служби за призовом під час мобілізації до роти охорони Харківського національного університету Повітряних сил імені Івана Кожедуба, тобто він продовжив військову службу хоча і в іншому статусі. Крім того, відповідач наголошує, що матеріали справи містять докази того, що відповідач взяв на себе обов`язок з відшкодування «Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого військового навчального підрозділу закладу вищої освіти у випадках, визначених частиною десятою статті 25 закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», проте не містять відомостей та доказів на їх підтвердження щодо строку протягом якого відповідач має виконати таке зобов`язання та добровільно відшкодувати ці витрати, оскільки загальний розрахунок коштів відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням старшого солдата ОСОБА_1 , не містить строку (графи у розрахунку не наповнені), протягом якого відповідач має здійснити добровільне відшкодування витрат. За таких обставин, слід дійти висновку, що відсутність доказів повідомлення відповідача про строки на добровільне відшкодування витрат на навчання та відсутність при цьому письмової відмови відповідача, свідчить про ненастання такої обставини як відмова у добровільному відшкодуванні цих витрат.
В спростування наведених відповідачем доводів представник позивача подав відповідь на відзив, у якій вказує, що дії відповідача, що полягали у добровільній відмові від навчання, кваліфікуються як систематичне невиконання умов контракту, що і стало підставою для розірвання контракту і подальшого звернення Університету до суду за стягненням на користь Університету заборгованості на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням відповідача під час навчання. Зазначає, що 30.05.2025 відповідач ознайомився з розрахунком коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в Університеті, про що свідчить його власноручний підпис під Загальним розрахунком за №1728 від 29.05.2025, однак підпис щодо зобов`язання добровільно відшкодувати витрати на утримання протягом 15 днів на зазначеному розрахунку не поставив. Незважаючи на те, що відповідач не поставив свій підпис під зобов`язанням добровільно відшкодувати витрати, зважаючи на суму заборгованості відповідачу було запропоновано написати рапорт про добровільне відшкодування заборгованості на ім`я Начальника Університету.
Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи.
04.08.2024 між Міністерством оборони України в особі Начальника Харківського національного університету Повітряних Сил мені Івана Кожедуба бригадного командира ОСОБА_2 та старшим солдатом ОСОБА_1 укладено Контракт про проходження військової служби (навчання) Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти.
Абзацом 7 пункту 1 Контракту передбачено, що старший солдат ОСОБА_1 добровільно взяв на себе зобов`язання відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, в якому проходить військову службу (навчання), а разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти у випадках, визначених частиною десятою статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Позивач звернувся з рапортом про відрахування з навчання через небажання продовжувати навчання, а саме у зв`язку з народженням дитини (недостатньо коштів для утримання дитини).
Начальником Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба затверджено загальний розрахунок №1728 від 29.05.2025 коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 , згідно з яким загальний розмір витрат становить 378 597,38 грн.
Згідно з витягом з наказу начальника Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба від 29.05.2025 №151 старшого солдата ОСОБА_1 , курсанта 511 навчальної групи (набору 2024 року) факультету радіотехнічних військ протиповітряної оборони університету (колишній військовослужбовець військової служби за контрактом), відповідно до пунктів 3 та 7 розділу ІІ Особливостей відрахування, поновлення та переведення курсантів, слухачів, ад`юнктів закладів фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти та наукових установ у системі Міністерства оборони України від 31.12.2024 №877/НМ, відрахувати від подальшого навчання через небажання продовжувати навчання та відповідно до пункту 36 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, з 30.05.2025 припинити чинність контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого навчального закладу дострокового, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.
Чинність Контракту припинено 30.05.2025 у зв`язку з відрахуванням від подальшого навчання через небажання продовжувати навчання. З 30.05.2025 виключено зі списків змінного складу університету.
Оскільки відповідач добровільно не відшкодував витрати, пов`язані з його утримання за час навчання, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Суспільні відносини з приводу проходження громадянами України військової служби, у тому числі і під час навчання у вищих військових навчальних закладах, врегульовані Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон №2232-XII).
Відповідно до положень ч. 6 ст. 2 Закону №2232-XII до видів військової служби належить, зокрема, військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів).
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 24 Закону №2232-XII початком проходження військової служби вважається день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних.
Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України (ч. 3 ст. 24 Закону №2232-XII).
Частиною 1 статті 25 Закону №2232-XII визначено, що підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу проводиться у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів.
Згідно з ч. 5 ст. 25 Закону №2232-XII з громадянами України – курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону.
Частиною 10 статті 25 Закону №2232-XII установлено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності), в інших випадках, передбачених законом, та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб сержантського, старшинського або офіцерського складу після закінчення відповідно закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "з", "и" пункту 1, підпунктів "д", "е", "ж", "з" пункту 2 та підпункту "в" пункту 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі фахової передвищої військової освіти, вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, відповідно до порядку та умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Судом встановлено, що 04.08.2024 між Міністерством оборони України в особі Начальника Харківського національного університету Повітряних Сил мені Івана Кожедуба бригадного командира ОСОБА_2 та старшим солдатом ОСОБА_1 укладено Контракт про проходження військової служби (навчання) Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти.
Абзацом 7 пункту 1 Контракту передбачено, що старший солдат ОСОБА_1 добровільно взяв на себе зобов`язання відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, в якому проходить військову службу (навчання), а разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти у випадках, визначених частиною десятою статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
У відзиві на позовну заяву представник відповідача покликається на недоліки укладеного контракту, зокрема, на відсутність у ньому відомостей про проходження навчання, якого саме навчання, строк навчання та навчання якої спеціальності.
Втім, суд зазначає, що сам контракт не є предметом оскарження у межах цієї справи, а факт проходження навчання відповідачем не заперечується.
Позивач звернувся з рапортом про відрахування з навчання через небажання продовжувати навчання, а саме у зв`язку з народженням дитини (недостатньо коштів для утримання дитини).
Згідно з витягом з наказу начальника Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба від 29.05.2025 №151 старшого солдата ОСОБА_1 , курсанта 511 навчальної групи (набору 2024 року) факультету радіотехнічних військ протиповітряної оборони університету (колишній військовослужбовець військової служби за контрактом), відповідно до пунктів 3 та 7 розділу ІІ Особливостей відрахування, поновлення та переведення курсантів, слухачів, ад`юнктів закладів фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти та наукових установ у системі Міністерства оборони України від 31.12.2024 №877/НМ, відрахувати від подальшого навчання через небажання продовжувати навчання та відповідно до пункту 36 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, з 30.05.2025 припинити чинність контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого навчального закладу дострокового, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.
Чинність Контракту припинено 30.05.2025 у зв`язку з відрахуванням від подальшого навчання через небажання продовжувати навчання. З 30.05.2025 виключено зі списків змінного складу університету.
У відзиві на позовну заяву представник відповідача зауважує, що у контракті підставою його припинення зазначено «небажання продовжувати навчання», натомість у наказі від 29.05.2025 №151 вказано «у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем».
Однак, суд зауважує, що відповідачем не оскаржується такий наказ, а матеріали справи у своїй сукупності (рапорт позивача, витяг з протоколу засідання вченої ради, контракт) свідчать про припинення навчання відповідача в Харківському національному університеті Повітряних сил імені Івана Кожедуба у зв`язку з небажанням продовжувати навчання. 
Поряд з цим, з аналізу норми ч. 10 ст. 25 Закону №2232-XII випливає, що як розірвання контракту через небажання продовжувати навчання, так і у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту, тягнуть за собою наслідки щодо відшкодування витрат, пов`язаних утриманням у закладі фахової передвищої військової освіти, вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, відповідно до порядку та умов, встановлених Кабінетом Міністрів України.
Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти затверджено постановою Кабінету Міністрів України 12.07.2006 №964 (далі Порядок №964).
Відповідно до пункту 3 Порядку №964 відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг.
Відповідно до п. 4 Порядку №964 витрати відшкодовуються в повному розмірі:
курсантами, які вислужили встановлений законодавством строк базової військової служби до вступу в заклад фахової передвищої військової освіти, вищий військовий навчальний заклад, військовий навчальний підрозділ закладу вищої освіти, а також курсантами жіночої статі - за весь період навчання;
курсантами, які навчалися понад встановлений законодавством строк базової військової служби, - за період навчання, що перевищує цей строк;
особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (10 років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів “д”, “е”, “з”, “и” пункту 1, підпунктів “д”, “е”, “ж”, “з” пункту 2 і підпункту “в” пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу”, - за весь період навчання.
Пунктом 5 Порядку №964 передбачено, що витрати відшкодовуються в розмірі різниці суми витрат з утримання курсантів і витрат з утримання громадян України, що пройшли базову військову службу:
курсантами, які навчалися менше встановленого законодавством строку базової військової служби, - за весь період навчання;
курсантами, які навчалися понад встановлений законодавством строк базової військової служби, - за весь період навчання, який відповідає строку базової військової служби.
Пунктом 3 Порядку №964 також установлено, що порядок розрахунку витрат встановлюється Міноборони та центральними органами виконавчої влади, яким підпорядковані заклади фахової передвищої військової освіти, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти.
На виконання вимог пункту 3 Порядку № 964 наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 №419/831/240/605/537/219/534 затверджено Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах (далі – Порядок №419/831/240/605/537/219/534).
За змістом пункту 2.1. Порядку №419/831/240/605/537/219/534, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищому навчальному закладі (далі – ВНЗ), а саме витрат на: грошове забезпечення; продовольче забезпечення; речове забезпечення; медичне забезпечення; перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад; оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв. Витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання.
Порядок нарахування витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах залежить від того підпадає курсант під дію пункту 5 чи пункту 6 Порядку № 964.
Відповідно до пункту 2.3 Порядку №419/831/240/605/537/219/534 у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу ВНЗ. Період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначається з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу ВНЗ. У наказі про звільнення курсанта сума відшкодування відображається узагальнено та вноситься до книги обліку нестач ВНЗ.
Начальником Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба затверджено загальний розрахунок №1728 від 29.05.2025 коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 , згідно з яким загальний розмір витрат становить 378 597,38 грн.
Згідно з п. 6 Порядку №964 у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Враховуючи приписи частини десятої статті 25 Закону № 2232-XII та пункт 7 Порядку № 964, право на звернення до суду у позивача у цій категорії справ виникає лише у випадку відмови відповідача добровільно відшкодувати витрати та може бути реалізоване протягом одного місяця з дня такої відмови.
Саме із відмовою курсанта добровільно відшкодувати витрати на його утримання у вищому навчальному закладі, законодавцем пов`язано можливість звернення суб`єкта владних повноважень до суду.
Аналогічна правова позиція сформована Верховним Судом у постановах від 30.09.2019 у справі №340/685/19, від 10.10.2019 у справі №140/721/19, від 28.05.2021 у справі №320/7233/19, від 06.04.2023 у справі №400/4280/20, від 23.03.2023 у справі №420/24331/21.
При цьому слід враховувати, що у разі дострокового розірвання контракту, саме вищий навчальний заклад здійснює розрахунок фактичних витрат за видами забезпечення відповідно до правил пунктів 2.1, 2.3 Порядку №419/831/240/605/537/219/534, про що складає відповідні довідки-розрахунки, а також зазначає суму відшкодування у наказі про звільнення курсанта.
Відтак, враховуючи наведене вище нормативне регулювання, правильне вирішення спору у справі залежить від того, чи було відповідача ознайомлено із розрахунком витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі, здійсненим відповідно до приписів Порядку №964 та Порядку №419/831/240/605/537/219/534, та запропоновано йому добровільно відшкодувати такі витрати.
Саме з відмовою курсанта добровільно відшкодувати витрати на його утримання у вищому навчальному закладі, законодавцем пов`язано можливість звернення інших центральних органів виконавчої влади, яким підпорядковані відповідні навчальні заклади, із позовом про стягнення такого відшкодування у судовому порядку.
Отож, із цільового тлумачення наведених правових норм слідує, що у вимірі спірних правовідносин позивач був зобов`язаний здійснити розрахунок витрат, пов`язаних з утриманням відповідача у цьому ВНЗ, відобразити узагальнену суму відшкодування у відповідному наказі про звільнення курсанта, а також надати йому час на добровільне відшкодування таких витрат. І лише, у разі відмови відповідача здійснити таке відшкодування у добровільному порядку, з наступного дня після спливу визначеного позивачем строку добровільного відшкодування, останній може звернутися до суду.
Аналогічна правова позиція сформована Верховним Судом у постанові від 06 квітня 2023 року у справі №400/4280/20, яка за правилами частини 5 статті 242 КАС України враховується при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.
У загальному розрахунку №1728 від 29.05.2025 коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 міститься положення про зобов`язання добровільно відшкодувати витрати на утримання в університеті не пізніше п`ятнадцяти днів з дати видання наказу про відрахування. 
Відповідачем проставлено свій особистий підпис на розрахунку №1728 від 29.05.2025 у графі «Ознайомлений курсант».
Водночас, представник відповідача наполягає на тому, що відповідачу не було повідомлено про строк для добровільного погашення заборгованості, оскільки його підпис відсутній у графі «Зобов`язуюсь добровільно відшкодувати витрати та моє утримання в університеті не пізніше п`ятнадцяти днів з дати видання наказу про відрахування».
Однак, суд зазначає, що особистий підпис відповідача на загальному розрахунку №1728 від 29.05.2025 підтверджує факт належного ознайомлення відповідача з таким розрахунком в цілому, в тому числі і з строком для добровільного погашення заборгованості.
Отже, відповідно до вимог чинного законодавства позивач у зв`язку з достроковим розірванням контракту відповідачем сформував розрахунок витрат, ознайомив відповідача з таким та надав йому строк для добровільного погашення такої заборгованості. Оскільки відповідачем у встановлені строки не погашено таку заборгованість, її слід стягнути з такого у судовому порядку.
Відтак, заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Позивач належними та допустимими доказами підтвердив обґрунтованість та підставність заявлених ним вимог. Доказів, які б спростовували вимоги позивача, відповідач суду не надав.
За таких обставин, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Відповідно до приписів ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Оскільки позивач не надав доказів понесення таких судових витрат, суд не має підстав вирішувати питання про їх розподіл. 
Керуючись ст. ст. 2, 72-77, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд

в и р і ш и в:

позов Харківського національного університету Повітряних сил імені Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на корить Харківського національного університету Повітряних сил імені Івана Кожедуба заборгованість у розмірі 378 579 (триста сімдесят вісім тисяч п`ятсот сімдесят дев`ять) гривень 38 копійок на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Позивач: Харківський національний університет Повітряних сил імені Івана Кожедуба (61023, м. Харків, вул. Сумська, 77/79; код ЄДРПОУ 24980799).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя	Сидор Наталія Теодозіївна