Справа № 366/3258/25
Провадження № 3/366/1941/25

ПОСТАНОВА
Іменем УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року с-ще Іванків
Суддя Іванківського районного суду Київської області Корчков А.А., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, які надійшла від Відділення поліції № 1 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої ФОП ОСОБА_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, 
ВСТАНОВИВ:
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 967091 від 03.10.2025, кладеним старшим інспектором СЮП ВП Вишгородського РУП майором поліції Хоменко Н.С.: 02.10.2025 біля 15:50 в АДРЕСА_1 ухилялась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, догляду малолітній дитині ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок чого м/л ОСОБА_2 випила розчин марганцю, внаслідок чого могла існувати загроза життю і здоров`ю малолітньої дитини, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Відповідно до протоколу авторозподілу судової справи між суддями, головуючим суддею визначено суддю Корчкова А.А. Розгляд справи призначено на 04.11.2025.
У судовому засіданні ОСОБА_1 з приводу обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, пояснила, що проживає з чоловіком та двома малолітніми дітьми віком 2 і 4 роки. 02.10.2025 що вони з чоловіком та дітьми перебували вдома, вона готувала їсти на кухні, чоловік займався ремонтними роботами в будинку, діти гралися в кімнаті, та в один момент вони з чоловіком помітили, що у молодшої доньки, Христини на вустах речовину темного кольору, а поруч лежить відкритий флакон з марганцівкою у формі кристаликів. Злякавшись, що дитина якимось чином могла проковтнути цю речовину, вони викликали ШМД, та вона сама попросила фельдшера забрати її з дитиною до лікарні, оскільки переймалася, щоб не було у дитини внутрішніх опіків. Проте після обстеження у лікарні у м. Боярка, в організмі дитині нічого не знайшли, тому наступного дня їх виписали з лікарні. Зауважила, що зазвичай діти вільного доступу до ліків та небезпечних речовин не мають, проте наразі у будинку ремонт, тому меблі та речі з однієї кімнати переміщені в іншу, у тому числі і пластиковий лоток, у якому разом з ліками лежав і флакон з марганцівкою. Донька зайшла до кімнати у той момент, коли вони з чоловіком займались домашніми справами, відкрила лоток і знайшла цей флакон. Чи встигла вона якимось чином вжити його вміст, вони не розуміли, але на вустах були плями темного кольору, тому і викликали швидку. Свою вину у неналежному догляді за дитиною ОСОБА_1 усвідомила та розкаюється, повідомила суду, що після цього випадку, всі предмети та речі, які містять в собі небезпеку для малолітніх дітей, вони з чоловіком прибрали у недоступні для дітей місця.
У судовому засіданні досліджені наступні докази: 
- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 967091 від 03.10.2025, у якому викладено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення;
- копія рапорта чергового ВП №1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області від 02.10.2025, згідно з яким, 02.10.2025 на лінію 102 надійшло повідомлення з органів охорони здоров`я, про хімічний опік верхніх дихальних шляхів малолітньої дитини;
- копія письмових пояснень ОСОБА_3 від 02.10.2025, про обставини за яких він помітив свою доньку ОСОБА_2 з речовиною темного кольору на губах та викликав швидку медичну допомогу;
- копія письмових пояснень ОСОБА_1 від 02.10.2025, про обставини, за яких вона помітила свою доньку ОСОБА_2 з речовиною темного кольору на губах;
- виписка із медичної картки стаціонарного хворого № 9191 від 03.10.2025, видана КНП КОР «Київська обласна дитяча лікарня» на ім`я хворого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та відповідно до якого, даних про опік стравоходу не має;
- копія свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якого вбачається, що остання є малолітньою, її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ;
- копія характеристики на сім`ю ОСОБА_1 від 03.10.2025, видана старостою сіл Запрудка, Болотня, Федорівка, відповідно до якої сім`я характеризується позитивно, відносини в сім`ї хороші.
Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.
Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення.
Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи […]. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.184 КУпАП.
Відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Об`єктом правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена у ст. 184 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх.
Положення зазначеної статті є бланкетними та відсилають до положень інших нормативно-правових актів, які більш детально передбачають вимоги законодавства, які ставляться в обвинувачення правопорушнику. 
Так, відповідно ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Положення ч. 1 ст. 152 Сімейного кодексу України передбачають право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.
Відповідно до ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно з ч. ч. 1 та 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Верховний Суд у постанові від 17 червня 2021 року у справі № 466/9380/17 (провадження № 61-2175св20) зазначив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Отже, з огляду на те, що вказані вище норми передбачають обов`язки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя та виховання останніх, то їх порушення батьками тягне за собою адміністративну відповідальність за статтею 184 КУпАП.
Під час розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя і догляду дитині ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у результаті чого, м/л ОСОБА_2 вжмла розчин марганцю, внаслідок чого могла існувати загроза її життю і здоров`ю.
Вина ОСОБА_1 підтверджується доказами, долученими до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 967091 від 03.10.2025, які оглянуті в судовому засідання, зокрема: копією рапорта чергового ВП №1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області від 02.10.2025 про повідомлення з органів охорони здоров`я щодо хімічного опіку верхніх дихальних шляхів малолітньої дитини; письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_1 від 02.10.2025; випискою із медичної картки стаціонарного хворого № 9191 від 03.10.2025, виданою КНП КОР «Київська обласна дитяча лікарня».
Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Таким чином, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення з наявними в ній доказами, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суддя приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення складений правильно, відомості, які у ньому відображені відповідають фактичним обставинам справи, правопорушення кваліфіковано вірно, а наявні в матеріалах справи докази є належними, допустимими і достатніми у своїй сукупності, та доводять, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, тобто ухилення батьків, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та догляду малолітніх дітей.
Відповідно до ч.1 ст.8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Із матеріалів справи не встановлено обставин, які б виключали адміністративну відповідальність ОСОБА_1 .
Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Водночас, положення ст. 22 КУпАП вказують, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням.
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.
Як зазначено у Постанові Вищого адміністративного суду України від 14.12.2016 по справі К/800/17615/16: «По суті правопорушник звільняється від правових наслідків свого протиправного діяння, виходячи із засад гуманності, хоча це діяння як під час вчинення, так і під час звільнення від відповідальності залишається правопорушенням. У законодавстві не закріплено визначення малозначного правопорушення та відсутні вказівки на його ознаки. У кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи, зокрема, з того, що його наслідки не становлять великої суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб. … для встановлення ступеня суспільної небезпечності необхідно проаналізувати всі сторони допущеного порушення, оцінити обставини вчинення порушення, мету, мотив і спосіб, а також наявність умов, що дають змогу досягти виховних і превентивних цілей».
З огляду на встановлені обставини справи, враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке не було злісним, дані про особу порушниці, яка вину у вчиненні адміністративного правопорушення усвідомила, визнала та розкаялась, те, що до адміністративної відповідальності вона притягається вперше, беручи до уваги позитивну характеристику сім`ї ОСОБА_1 , надану старостою сіл Запрудка, Болотня, Федорівка, суд вважає, що дії ОСОБА_1 , які підпадають під ознаки адміністративного правопорушення за ч.1 ст.184 КУпАП за обставин, які відображені у матеріалах справи, не є такими, що вимагають для виховання останньої накладати на неї адміністративне стягнення, тому відносно ОСОБА_1 слід обмежитись відносно усним зауваженням, тим більше, що обмежень щодо застосування ст.22 КУпАП до правопорушень за ч.1 ст.184 КУпАП, примітка до ст.22 КУпАП – не містить.
Відповідно до частини другої статті 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, судовий збір не стягується.
Керуючись ст.ст. 7-9, 22, 33, ч. 1 ст.184, ст.ст. 245, 250-252, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя,
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспорт НОМЕР_1 від 24.09.2021, орган 3230), визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та звільнити від адміністративної відповідальності за малозначністю, обмежившись усним зауваженням.
Провадження в справі закрити.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. 
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд Київської області 
Строк пред`явлення до виконання три місяці.
Текст постанови складено 13.01.2025.

Суддя Анатолій КОРЧКОВ