ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

21 січня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/34786/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),
суддів: Дурасової Ю.В., Лукманової О.М., 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2025 року (суддя Горбалінський В.В.) в адміністративній справі №160/34786/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,- 

в с т а н о в и В :

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив:
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком у порядку ст.7, 12, 19, 22, 56, 64, 65, 66 Закону України “Про пенсійне забезпечення” №1788-ХІІ від 05.11.1991 року та ст.25, 26, 41, 46 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” №1058-IV від 09.07.2003 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з урахуванням архівної довідки №4/20605 від 12.08.2015 року та архівної довідки №17/3/943-944 від 27.02.2017 року, з 28.06.2015 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ним було подано до пенсійного органу дві архівні довідки про заробітку плату, однак відповідач протиправно обчислює розмір пенсії у меншому розмірі. Так, відповідач має враховувати заробітку плату позивача, яку він також отримував у іноземній валюті, а саме: польських злотих, яка також зазначена в архівній довідці. Крім цього позивач зауважує, що розмір пенсії позивача, у зв`язку із неврахуванням означених довідок, становить значно меншого розміру пенсії від обрахованого самостійно позивачем. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2025 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо непроведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі архівної довідки №4/20605 від 12.08.2015 року з урахуванням заробітної плати ОСОБА_1 за період з 01.07.1986 року по 31.05.1989 року в розмірі 200 відсотків максимального окладу за займаною посадою (з встановленими надбавками). Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо неврахування заробітної плати ОСОБА_1 за періоди з 01.01.1980 року по 29.02.1980 року, з 01.04.1985 року по 30.06.1985 року, з 01.09.1985 року по 31.12.1985 року та з 01.01.1986 року по 31.03.1986 року при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі архівної довідки №17/3/943-944 від 27.02.2017 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі архівної довідки №4/20605 від 12.08.2015 року з урахуванням заробітної плати ОСОБА_1 за період з 01.07.1986 року по 31.05.1989 року в розмірі 200 відсотків максимального окладу за займаною посадою (з встановленими надбавками) та з урахуванням заробітної плати ОСОБА_1 за періоди з 01.01.1980 року по 29.02.1980 року, з 01.04.1985 року по 30.06.1985 року, з 01.09.1985 року по 31.12.1985 року та з 01.01.1986 року по 31.03.1986 року, зазначеної в архівній довідці №17/3/943-944 від 27.02.2017 року, з 29.06.2015 року. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. 
Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції зазначив, що дійсно п.129 Постанови №590 передбачає відсутність підстав для врахування заробітної плати отриманої в іноземній валюті під час роботи в установах СРСР за кордоном або в міжнародних організаціях. Однак вказане положення передбачає врахування посадового окладу за займаною посадою, в тому числі із встановленими надбавками, в розмірі 200 відсотків максимального окладу за займаною посадою. За таких обставин відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо непроведення перерахунку пенсії позивача на підставі архівної довідки №4/20605 від 12.08.2015 року з урахуванням заробітної плати позивача за період з 01.07.1986 року по 31.05.1989 року в розмірі 200 відсотків максимального окладу за займаною посадою (з встановленими надбавками). Також суд першої інстанції зазначив, що відповідачем не зазначено будь-яких обґрунтувань відсутності підстав для врахування показників заробітної плати за вказані місяці при проведенні перерахунку пенсії позивача на підставі архівної довідки №17/3/943-944 від 27.02.2017 року, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” з 29.06.2015 року. 
25.11.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про здійснення перерахунку пенсії за віком шляхом включення в розрахунок коефіцієнта заробітної плати для обчислення розміру пенсії відомостей архівної довідки №4/20605 від 12.08.2015 року.
На підставі розпорядження №156630 від 03.12.2015 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі архівної довідки №4/20605 від 12.08.2015 року.
03.07.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про здійснення перерахунку пенсії за віком шляхом включення в розрахунок коефіцієнта заробітної плати для обчислення розміру пенсії відомостей архівної довідки №17/3/943-944 від 27.02.2017 року.
На підставі розпорядження №156630 від 07.07.2017 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі архівної довідки №17/3/943-944 від 27.02.2017 року.
Непогоджуючись із таким перерахунком пенсії, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. 
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне. 
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Отже, конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Пунктом 2 частини першої статті 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV передбачено, що до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір) - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону № 1788-ХІІ і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.
Частиною першою статті 66 Закону № 1788-ХІІ (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що до заробітку для обчислення пенсій включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).
За правилами статті 72 Закону № 1788-ХІІ при обчисленні середньомісячного заробітку працівникам за роботу за межами України враховується заробітна плата, яку вони одержували перед виїздом (статті 64-67), або за їх вибором заробіток, що визначається відповідно до статті 73 цього Закону, а саме: обчислюється з розрахунку середньомісячного заробітку працівників відповідної професії та кваліфікації в Україні на час призначення пенсії (за даними відповідної профспілки), а за умови сплати повністю необхідної суми страхових внесків до ПФУ - на загальних підставах.
За приписами пункту 129 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року № 590, яке діяло під час роботи позивача за кордоном, для обчислення пенсій передбачалися такі правила:при визначені середньомісячного заробітку (пункти 121 - 126) робітників і службовців, які працювали в установах СРСР за кордоном або в міжнародних організаціях і схемою оплати праці яких передбачаються мінімальні та максимальні оклади в радянській валюті, враховується 200 відсотків максимального окладу за займаною посадою (з встановленими надбавками) в радянській валюті. При цьому та частина заробітної плати, яка виплачується в іноземній валюті, не враховується.
При визначені середньомісячного заробітку (пункти 121 - 126) інших робітників і службовців, направлених з СРСР на роботу за кордон, пенсії обчислювалися із розрахунку 100 відсотків заробітної плати, яку вони отримували до направлення за кордон, а непрацюючим до направлення за кордон -100 відсотків окладу, встановленого в СРСР за посадою, займаною за кордоном, або за іншою аналогічною посадою.
Пунктом 124 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року № 590, було встановлено, що в заробіток для нарахування пенсії включаються усі види заробітної плати, на які відповідно до діючих правил нараховуються страхові внески. У разі, коли страхові внески нараховуються на умовні суми заробітку, в середній заробіток для нарахування пенсії включаються ці умовні суми.
Тобто, законодавством України, зокрема Законом № 1788-ХІІ, не передбачено обчислення розміру пенсії особам, які працювали за кордоном в установах колишнього СРСР чи УРСР або за відрядженням цих установ, із заробітку із врахуванням частини заробітної плати, отриманої в іноземній валюті.
Крім того, Положенням, чинним на час роботи позивача за кордоном і його зверненням до управління ПФУ за призначенням пенсії, було врегульовано порядок призначення та виплати пенсії і не передбачено право особи, яка працювала за кордоном в установах колишнього СРСР чи УРСР або за відрядженням цих установ, обчислення розміру пенсій із заробітку з урахуванням частини заробітної плати, отриманої в іноземній валюті.
В даному випадку архівна довідка №4/20605 від 12.08.2015 року містить відомості щодо отримання позивачем заробітної плати не тільки у рублях, а і у іноземній валюті - злотих, а оскільки частина заробітної плати, яка виплачується в іноземній валюті, не враховується для обчислення пенсій, перерахунок пенсії позивача на підставі вказаної архівної довідки є неможливим.
При цьому колегія суддів зазначає, що позивач не позбавлений права повторно звернутись до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з питання перерахунку пенсії в період його роботи у 1082 відділені батальйону матеріального забезпечення з 10.06.1986 по 21.05.1989 із наданням довідки про заробітну плату у вказаний період виключно у рублях.
За таких обставин колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо непроведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі архівної довідки №4/20605 від 12.08.2015 року з урахуванням заробітної плати ОСОБА_1 за період з 01.07.1986 року по 31.05.1989 року в розмірі 200 відсотків максимального окладу за займаною посадою (з встановленими надбавками).
Щодо визнання судом першої інстанції протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо неврахування заробітної плати ОСОБА_1 за періоди з 01.01.1980 року по 29.02.1980 року, з 01.04.1985 року по 30.06.1985 року, з 01.09.1985 року по 31.12.1985 року та з 01.01.1986 року по 31.03.1986 року при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі архівної довідки №17/3/943-944 від 27.02.2017 року, колегія суддів зазначає наступне. 
Згідно ч.1 ст.40 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.
У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.
За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 8, 13 і 14 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.
З матеріалів справи слідує, що 03.07.2017 року позивачем була подана заява про здійснення перерахунку пенсії за віком шляхом включення в розрахунок коефіцієнта заробітної плати для обчислення розміру пенсії відомостей архівної довідки від 27.02.2017р. №17/3/943-944.
Так, відповідно до ст. 40 Закону №1058 позивачу була врахована заробітна плата (дохід) за період з 01.04.1980р. по 31.03.1985 (що становить 60 календарних днів місяців до 1 липня 2000 року та відповідно включає відомості архівної довідки від 27.02.2017р. №17/3/943-944) та за весь період страхового стажу починаючи з 1.07.2000 року, тобто з 01.07.2000р. по 31.12.2011р.
В той же час суд першої інстанції в супереч ст. 40 Закону №1058 зобов`язав відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача шляхом включення заробітної плати за період з 01.01.1980 року по 29.02.1980 року, з 01.04.1985 року по 30.06.1985 року, з 01.09.1985 року по 31.12.1985 року та з 01.01.1986 року по 31.03.1986 року, що у підсумку є більше ніж 60 календарних місяців, а тому у задоволені позову в цій частині слід відмовити. 
З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції безпідставно зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі архівної довідки №4/20605 від 12.08.2015 року з урахуванням заробітної плати ОСОБА_1 за період з 01.07.1986 року по 31.05.1989 року в розмірі 200 відсотків максимального окладу за займаною посадою (з встановленими надбавками) та з урахуванням заробітної плати ОСОБА_1 за періоди з 01.01.1980 року по 29.02.1980 року, з 01.04.1985 року по 30.06.1985 року, з 01.09.1985 року по 31.12.1985 року та з 01.01.1986 року по 31.03.1986 року, зазначеної в архівній довідці №17/3/943-944 від 27.02.2017 року, з 29.06.2015 року, оскільки така вимога є похідною від вказаних вище вимог, у задоволені яких відмовлено. 
Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволені позову. 

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.315, ст.ст.317, 321, 325 КАС України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2025 року- скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволені позову. 
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, за винятком наявності підстав передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя Л.А. Божко 

суддя Ю. В. Дурасова 

суддя О.М. Лукманова