Справа № 487/7522/24 
Провадження № 2/487/111/26 

РІШЕННЯ
Іменем України

13.01.2026 м. Миколаїв 
Заводський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді Карташевої Т. А., 
за участю секретаря судового засідання Самедової Р. Ш., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2024 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з останньої на користь позивача суму заборгованості: за договором про надання фінансового кредиту № 01464-09/2021 від 03.09.2021 в сумі 24 000,00 грн, з них: 6 000 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 18 000 грн – сума боргу за відсотками; за договором кредитної лінії № 524968339 від 21.07.2021 в сумі 46 770,69 грн, з них: 10 639,40 грн – сума заборгованості по основному боргу; 36 131,29 грн – сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 43162 про надання споживчого кредиту від 19.09.2021 в сумі 16 400 грн, з них: 5 000 грн - сума заборгованості по основному боргу; 11 400 грн - сума заборгованості за відсотками. Всього стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" 87 170,69 грн, та судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 03.09.2021 між відповідачкою та ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» укладений договір про надання фінансового кредиту № 01464-09/2021, підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки. За умовами вказаного кредитного договору відповідачка отримала 5 000 грн кредитних коштів строком на 30 днів, та зобов`язалася повернути їх до 02.10.2021, сплативши відсотки за користування за ставкою 2,50 % на добу, та 912,5 % річних. 
21.09.2022 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 21092022, за умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передало ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги до боржників, у тому числі, і до відповідачки. За таких умов до «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідачки в сумі 24 000,00 грн, з яких: 6000 грн – сума боргу за сумою кредиту, 18 000,00 грн – сума заборгованості за відсотками. 
21.07.2021 між відповідачкою та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено договір кредитної лінії № 524968339 про надання відповідачці кредитного ліміту в сумі 22 000 грн, який має бути повернутий до 20.08.2021, зі сплатою відсотків за користування кредитом в сумі 3 640 грн, орієнтовна реальна процента ставка складає 397,03 % річних, при цьому, загальна вартість першого траншу за кредитом у процентному вираженні складає 112,00 % від суми першого траншу. 
28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги згідно з Реєстром прав вимоги на умовах, визначених договором. 31.12.2020 між сторонами укладено додаткову угодау № 26 до договору факторингу № 28/1118-01, якою викладено текст договору факторингу в новій редакції. Відповідно до реєстру боржників № 161 від 23.11.2021 до договору факторингу № 28/1118-01 до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 524968339.
20.10.2022 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 201022, за умовами якого до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до боржників, у тому числі і до відповідачки, в сумі 46 770,69 грн, з яких: 10 639,40 грн – сума заборгованості по основному боргу; 36 131,29 грн – сума заборгованості за відсотками. 
19.09.2021 між ТОВ «Селфі кредит» та ОСОБА_1 укладено договір № 43162 про надання споживчого кредиту. Відповідно до умов вказаного кредитного договору відповідачці надано кредит в сумі 5 000 грн у безготівковій формі шляхом перерахування за реквізитами платіжної карти № НОМЕР_1 або іншої платіжної карти, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту, на умовах строковості (30 днів), платності (сплати процентів за користування кредитом за стандартною ставкою 1,90 %). 
29.02.2024 між ТОВ «Селфі кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 29022024, відповідно до якого ТОВ «Селфі кредит» передало за плату ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до боржників, у тому числі і до відповідачки, в сумі 16 400 грн, з яких: 5 000 грн - сума заборгованості по основному боргу; 11 400 грн - сума заборгованості за відсотками. 
Умови вищезазначених кредитних договорів відповідачкою не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у вищевказаних сумах. 
Ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 11.09.2024 відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
10.12.2024 представником відповідачки подано відзив на позовну заяву, де зазначено, що за кредитним договором № 01464-09/2021 відповідачем нараховано відсотки в сумі 18 000 грн понад строк користування кредитом, адже жодних договорів пролонгацій користування позикою відповідачкою не підписувалося. Крім того, позивач не довів факту надання кредитних коштів позичальнику у заявленому розмірі, зокрема, відсутні первинні документи, виписки за картковим рахунком позичальника. 
За договором кредитної лінії № 524968339 в матеріалах справи відсутні належні розрахунки заборгованості, з яких можна було б встановити, за який період з`явилися відсоткі, та станом на який день така сума була нарахована. За цим кредитним договором також відсутні належні докази, що підтверджують перерахування коштів відповідачу (виписки за картковими рахунками , банківські квитанції). Крім того, за цим договором до позивача не перейшло належним чином право вимоги, оскільки договір про відступлення прав вимоги між ТОВ «ФК «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео» укладено 28.11.2018, в той час як кредитний договір між ТОВ «Манівео» та відповідачкою укладено 21.07.2021. 
За договором про споживчий кредит № 43162 також відсутні належні розрахунки, з яких можливо встановити, за який період з`явились відсотки, та станом на який день така сума була нарахована, докази, що підтверджують перерахування коштів відпоідачу. Відсотки за даним договором нараховані понад строк користування кредитом.
12.12.2024 представник позивача подав відповідь на відзив, де просив позовні вимоги задовільнити в повному обсязі, оскільки позивачем надані належні, допустимі та достатні докази для підтвердження факту укладення кредитних договорів та для обґрунтування розміру заборгованості. 
Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засдіання, не з`явився, у відповіді на відзив просив справу розглянути за його відсутності.
Відповідачка, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася, від її представників надходили заяви про розгляд справи за відсутності відповідачки та її представників. 
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частинами 1-3 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з положеннями статей 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з частиною першою статті 1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми.
Відповідно до частини першої статті 1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Згідно зі статтею 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.
Судом встановлено, що 03 вересня 2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та відповідачкою було укладено договір про надання фінансового кредиту № 01464-09/2021, за яким вона отримала грошові кошти в сумі 5 000 грн строком на 30 днів, які зобов`язалася повернути до 02.10.2021 та сплатити відсотки за користування коштами за ставкою - 2,50% на добу, та 912,5% річних.
Відповідно до пункту 5.2 договору визначено, що зміни і доповнення до договору оформлюються шляхом підписання сторонами додатків і додаткових угод з використанням одноразового ідентифікатора відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію».
Однак, матеріали справи не містять доказів внесення змін до договору щодо строку його дії у порядку та спосіб, визначений вказаними вище умовами договору.
Розділом 2 цих договорів «Порядок нарахування процентів та сплати заборгованості за договором» погоджені такі умови: повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється згідно з графіком платежів, який є невід`ємною частиною договору. Якщо позичальниця не сплатила кредит у строк, передбачений п.1.2. цього договору, нарахування процентів здійснюється за стандартною процентною ставкою (2,5% на добу) з першого дня користування кредитом. Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого фактичного дня до дня повного погашення заборгованості за кредитом.
У розділі 4 договору «Відповідальність сторін та порядок вирішення спорів» визначено, що якщо позичальниця не повернула кредит у строк, зазначений у п.1.2. (тобто до 02.10.2021), проценти, передбачені п.2.3. продовжують нараховуватися за кожен день користування кредитом, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення.
Додатком 1 до договору про надання фінансового кредиту № 01464-09/2021, який також підписано відповідачкою одноразовим ідентифікатором, визначено графік розрахунків та орієнтовну сукупну вартість кредиту, що становить 6000 грн – сума кредиту, 4500 грн – проценти за користування кредитом. 
21.09.2022 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу № 21092022, за умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб – боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на оскарження яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані, зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком 1 та є невід`ємною частиною договору. 
Так, відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 21092022 від 21.09.2022, позивач набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 01464-09/2021 в сумі 24 000,00 грн.
Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, позивач набув право грошової вимоги за кредитним договором № 01464-09/2021 в сумі 24 000,00 грн.
Відповідачка, не заперечуючи факту отримання кредитних коштів, заперечувала нарахування відсотків за користування кредитом, які були нараховані понад строк кредитування. 
Суд погоджується з доводами відповідачки про те, що ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» мало право нараховувати проценти за користування коштами тільки до 02 жовтня 2021 року за договором про надання фінансового кредиту № 01464-09/2021.
Таких же висновків дійшов Верховний Суд у правовій позиції, викладеній у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року (провадження № 14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (провадження № 14-318цс18), де зазначив, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
У постанові від 05.04.2023 року (справа № 910/4518/16) Велика Палата Верховного Суду не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Таким чином, суд вважає, що позов в цій частині піддягає частковому задоволенню та стягненню з відповідачки суми заборгованості за кредитним договором № 01464-09/2021 в сумі 10 500,00 грн, з яких 6 000 грн – сума кредиту, 4 500 грн – проценти за користування кредитом. 
21 липня 2021 року між ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та ОСОБА_1 був укладений договір кредитної лінії № 524968339, який було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання ОСОБА_1 одноразового ідентифікатора. 
Відповідно до умов даного договору ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" зобов`язалось надати відповідачці кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 22 000, 00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Згідно з п. 1.7. договору кредитна лінія надавалась позичальнику строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання кредиту (далі - дисконтний період), до 10.12.2021.
Пунктом 1.9. договору визначено, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти, які нараховуються в наступному порядку:
1.9.1. виключно на період строку, визначеного в п. 1.7 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 146,00 процентів річних, що становить 0,40 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним;
1.9.2. за умови продовження строку дисконтного періоду, на умовах п. 1.8. договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7. договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 581,78 процентів річних, що становить 1,59 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець за своїм вибором може надавати позичальнику знижки на розмір індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в особистому кабінеті;
1.9.3. Якщо позичальник користуватиметься кредитом після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8 договору, умови щодо нарахування процентів з; дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 620,50 процентів річних, що становить 1,70 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду.
У пункті 4.3. договору сторони погодили, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього договору (після 90 днів від дати закінчення дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, є процентами за користування грошовими коштами у розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України. 
У пункті 4.15 договору зазначено, що цей договір є електронним документом, створеним і збереженим в Інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та перетвореним електронними засобами у візуальну форму.
Як убачається із договору, він підписаний сторонами шляхом вчинення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, що підтверджується розділом 5 договору "Реквізити сторін".
Отже, договір був вчинений в електронній формі, яка відповідно до ст. 207 ЦК України та Закону України "Про електронну комерцію", прирівнюється до письмової форми.
ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" виконало свої зобов`язання за договором кредитної лінії № 524968339 та здійснило переказ грошових коштів у загальному розмірі 22 000 грн для зарахування на платіжну картку ОСОБА_1 № 5168-74ХХ-ХХХХ-8633, що підтверджуються копією платіжного доручення від 21.07.2021, що в свою чергу слугує доказом того, що відповідачка прийняла пропозицію ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога".
Отже, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, суд вважає доведеним факт укладання ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 договору кредитної лінії в електронній формі та виконання кредитором своїх обов`язків за цим договором, а саме: надання грошових коштів позичальнику ОСОБА_1 у розмірі та на умовах, встановлених договором.
А тому, посилання відповідачки на недоведеність отримання нею кредитних коштів спростовується копією платіжного доручення від 21.07.2021 про перерахування ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" грошових коштів у загальному розмірі 22 000 грн, у яких призначенням платежу зазначено: переказ коштів згідно договору № 524968339 від 21.07.2021 для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_2 , отримувачем яких зазначена саме ОСОБА_1 , вказаний її ідентифікаційний код. 
Відповідачка, заперечуючи проти наданих позивачем доказів, клопотань про витребування їх оригіналів суду не заявляла, як і не заявляла клопотань щодо перевірки належності банківського рахунку, на який вказані кошти були перераховані.
Доказів, які б спростовували факт перерахування ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" кредитних коштів ОСОБА_1 , останньою не надано.
Також відповідачкою не надано доказів повернення отриманих у кредит коштів кредитору.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що через невиконання відповідачкою умов договору виникла заборгованість по кредиту, яка становить 46 770,69 грн, з них: 10 639,40 грн – сума заборгованості по основному боргу; 36 131,29 грн – сума заборгованості за відсотками. 
28.11.2018 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон плюс" укладено договір факторингу № 28/1118-01, а 31.12.2020 року - додаткова угода до вказаного договору факторингу. 
20.10.2022 року між ТОВ "Таліон плюс" та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу № 20102022, відповідно до умов якого ТОВ "Таліон плюс" передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ "Таліон плюс" права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах прав вимоги.
Сторони погодили у п.4.1 договору факторингу, що право вимоги переходить від клієнта до фактора на наступний календарний день після підписання сторонами Реєстру прав вимог. Пунктом 12 договору факторингу передбачено, що одним із додатків до нього є Реєстр прав вимоги.
Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги № 2 до договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022, до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором № 524968339, загальна сума заборгованості 46 770,69 грн, з них: 10 639,40 грн – сума заборгованості по основному боргу; 36 131,29 грн – сума заборгованості за відсотками. 
З огляду на положення ст. ст. 512, 514 ЦК України та встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів" має право грошової вимоги до ОСОБА_1 щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 524968339, укладеним між відповідачкою та ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога". 
При цьому, суд вважає безпідставними доводами про те, що до позивача не перейшло право вимоги за договором 524968339 від 21.07.2021.
Так, частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до п. 1.4. договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладеного між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» і ТОВ "Таліон плюс", сторони домовились, що термін "Борг" у договорі означає суми грошових коштів, належні до сплати клієнту боржниками за кредитними договорами, включаючи суми кредиту, процентів за користування кредитом, та будь-які інші суми, що належать до сплати клієнту за кредитними договорами, які нараховані або можуть бути нараховані клієнтом на день набуття цим договором зобов`язальної сили.
Відповідно до п.п.1.3 додаткової угоди № 26 від 31 грудня 2020 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року під правом вимоги розуміється всі права клієнта - ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» - за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.
Розділом 4 вищезазначеного договору регламентовано порядок відступлення права вимоги, згідно з п. 4.1. право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Підписанням Реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги.
Надані копії договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року та додаткової угоди до нього № 26 від 31 грудня 2020 року містять підписи сторін, які підтверджують укладення договору та перехід права вимоги від клієнта - ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" до фактора - ТОВ "Таліон Плюс".
Копія договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2020 року також містить підписи сторін, які підтверджують укладення договору та перехід права вимоги від ТОВ "Таліон Плюс" до фактора - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів".
Крім того, відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 2 до договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів" перейшло право вимоги за кредитним договором № 524968339 в сумі 46 770,69 грн, з них 10 639,40 грн – заборгованість по основному боргу, 36 131,39 грн – заборгованість за відсотками. 
Наданий позивачем розрахунок заборгованості узгоджується з витягом із Реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 року, складеними ТОВ "Таліон плюс" і ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів". 
Відповідачка, заперечуючи суму боргу, власного розрахунку заборгованості не паодала, а також не подала докази, які підтверджують повернення позичальником кредиту у розмірі та строки, передбачені кредитним договором, та спростовують правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості.
А тому суд дійшов висновку, що з відповідачки необхідно стягнути борг за кредитним договором № 524968339 в сумі 46 770,69 грн на користь позивача.
Судом також встановлено, що 19.09.2021 відповідачка звернулася до ТОВ «Селфі Кредит» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим укладено кредитний договір № 43162 про надання споживчого кредиту, згідно з умовами якого товариство надало клієнту кредит в розмірі 5 000,00 грн. Кредит надано строком на 30 днів, за користування кредитом клієнт сплачує товариству 1,90% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п.4.2 договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п. 4.3 договору. 
Розділом 2 договору визначено порядок та умови надання кредиту, зокрема, кошти кредиту надаються товариством в безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної карти № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту. 
Порядок автопролонгації строку кредиту визначено п. 4.3.1 договору, згідно з яким сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується на кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до пп.4.2.2-4.2.4 договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту. Згідно з реєстром боржників та розрахунку заборгованості станом на 29.02.2024, складеного ТОВ "Селфі Кредит", відповідачка має непогашену заборгованість в сумі 16 400 грн, з них: 5 000 грн - сума заборгованості по основному боргу; 11 400 грн - сума заборгованості за відсотками.
19.09.2021 відповідачкою о 20:23:36 підписано паспорт споживчого кредиту, який містить положення стосовно суми кредиту, строків його повернення, процентної ставки за його користування, порядку повернення кредиту. 
29.02.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу № 29022024, за умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб – боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на оскарження яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані, зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком 1 та є невід`ємною частиною договору.
Так, відповідно до реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 29022024 від 29.02.2025, позивач набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 43162 в сумі 16 400,00 грн.
Отже, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача суми боргу за кредитним договором № 43162 про надання споживчого кредиту в розмірі 14 600,00 грн, з них 5 000 грн - сума заборгованості по основному боргу; 11 400 грн - сума заборгованості за відсотками.
З огляду на викладене, TOB "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" належними доказами підтверджено факт отримання відповідачкою кредитних коштів за кредитними договорами та наявність відповідної заборгованості.
Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Так, при зверненні до суду з позовною заявою ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" сплатило 3 028 грн судового збору, а оскільки позовні вимоги задовольняються частково, з відповідачки на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем, пропорційно розміру задоволених вимог, в сумі 2 559,06 грн.
Керуючись ст. ст. 2-5, 76-81, 89, 137, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 01464-09/2021 від 03.09.2021 в сумі 10 500 грн, з них: 6 000 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 4 500 грн – сума боргу за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором кредитної лінії № 524968339 від 21.07.2021 в сумі 46 770,69 грн, з них: 10 639,40 грн – сума заборгованості по основному боргу; 36 131,29 грн – сума заборгованості за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором № 43162 про надання споживчого кредиту від 19.09.2021 в сумі 16 400 грн, з них: 5 000 грн - сума заборгованості по основному боргу; 11 400 грн - сума заборгованості за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір в сумі 2 559,06 грн.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити. 
Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення складено 20.01.2026.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, код ЄДРПОУ 35625014. 
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 . 
Суддя Т. А. Карташева