ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2025 року  м.Дніпро Справа № 908/6036/14 (908/2481/22)
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач) 
суддів: Мороза В.Ф., Чередка А.Є.
секретар судового засідання: Абадей М.О.
представники сторін:
від скаржника: Легка О.Ю.
інші представники сторін у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином
розглянувши апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Дебет" на ухвалу господарського суду Запорізької області від 18.06.2025 року у справі №908/6036/14 (908/2481/22) (суддя Черкаський В.І.)
заявник Товариство з обмеженою відповідальністю "Дебет" (вул. Гавела Вацлава, буд 4, м. Київ, 03124, код ЄДРПОУ 45320950)
за позовом Приватного акціонерного товариства "Завод напівпровідників" (вул. Теплична, 16, м. Запоріжжя, 69106, код ЄДРПОУ 31792555, в особі ліквідатора - арбітражної керуючої Дейнегіної К.М.)
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" (вул. Теплична, 18, м. Запоріжжя, 69106, код ЄДРПОУ 38983006, має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС)
про стягнення заборгованості за договором № 15/268 від 31.12.2013 року,-
в межах справи № 908/6036/14 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Завод напівпровідників", -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Дебет” звернулось до господарського суду Запорізької області з заявою від 04.06.2025 року (вх. №11497/08-08/25 від 05.06.2025 року) про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду. 
Заявник просив зобов`язати керівника ТОВ “ЗТМК” Сторчака Євгенія Алісовича подати до суду звіт про виконання рішення господарського суду Запорізької області від 26.01.2023 року у справі № 908/6036/14 (908/2459/22).
Ухвалою господарського суду Запорізької області від 18.06.2025 року у справі №908/6036/14 (908/2481/22) в задоволенні заяви відмовлено.
Ухвала мотивована тим, що 13.03.2025 року Лівобережним відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжі ПМУМЮ винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні за №72491847 з виконання наказу господарського суду Запорізької області №908/6036/14 (908/2481/22) від 19.04.2023 року згідно розпорядження КМУ № 36 від 16.01.2019 року, яким ТОВ “ЗТМК” включено до “Переліку об`єктів великої приватизації державної власності”, та п. 12 частини першої статті 34, статті 35 Закону України “Про виконавче провадження”. Наведене, на думку суду, тимчасово унеможливлює виконання рішення суду.
Не погодившись з ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю “Дебет” оскаржило її в апеляційному порядку.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що вказані судом обмеження у виконавчому провадженні стосуються дій виконавця, а не самих учасників. З цього випливає, що боржник може виконувати рішення добровільно або подавати до суду звіт про виконання рішення суду (судового наказу), оскільки це не є “виконавчими діями” в розумінні закону та практики Верховного Суду.
Апелянт вказує, що принцип обов`язковості судового рішення та визначений процесуальним законодавством обов`язок суду із здійснення судового контролю за виконанням судового рішення зобов`язує суди, здійснюючи оцінку тих чи інших обставин, враховувати, чи сприяє вчинення будь-якої процесуальної дії (в тому числі судом) виконанню остаточного судового рішення чи навпаки - перешкоджає такому виконанню.
Скаржник вказує, що суд першої інстанції дійшов висновку, що зупинення виконавчого провадження означає тимчасове припинення всіма учасниками такого провадження будь-яких дій, спрямованих на виконання судового рішення, зокрема, у період до усунення обставин, що стали підставою для зупинення його примусового виконання.
Однак такий висновок вважає помилковим, оскільки зупинення вчинення виконавчих дій не встановлює обмежень щодо виконання рішення суду в добровільному порядку.
Окрім зазначеного, норми процесуального права, зокрема ст. ст. 345-1 та 345-2 ГПК України, не містять таких підстав для відмови у задоволенні заяви про зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення, як зупинення вчинення виконавчих дій.
Апелянт вважає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та нормам Господарського процесуального кодексу України, якими передбачено, що рішення суду є обов`язковим до виконання.
Просить скасувати ухвалу господарського суду Запорізької області від 18.06.2025 року у справі №908/6036/14 (908/2481/22) та прийняти нову ухвалу, якою задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Дебет” про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду та зобов`язати керівника Товариства з обмеженою відповідальністю “Запорізький титано-магнієвий комбінат” (69600, м. Запоріжжя, вул. Теплична, буд. 18; код ЄДРПОУ 38983006) Сторчака Євгенія Алісовича подати до суду звіт про виконання рішення господарського суду Запорізької області від 25.01.2023 року у справі № 908/6036/14(908/2481/22), судові витрати про сплаті судового збору покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю “Запорізький титано-магнієвий комбінат” (69600, м. Запоріжжя, вул. Теплична, буд. 18; код ЄДРПОУ 38983006).
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.07.2025 року для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя доповідач: Верхогляд Т.А., судді: Іванов О.Г., Парусніков Ю.Б.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.08.2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою; розгляд апеляційної скарги призначено на 11.12.2025 року на 15:30 год.
У судовому засіданні 11.12.2025 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів доходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень, є всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.
Згідно з ч.2 ст. 13 Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон № 1402-VIII) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
За приписами ч.ч.4,7 ст. 13 Закону № 1402-VIII невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування.
Відповідно до ч.1 ст.18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Частиною першою статті 326 ГПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Згідно з ч.1 ст.327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Відповідно до ст. 339 ГПК України судовий контроль за виконанням судових рішень у господарських справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому цим розділом.
Відповідно до ч.ч.1,2,4 ст. 345-1 ГПК України суд, який розглянув справу як суд першої інстанції, за письмовою заявою стягувача може зобов`язати боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення у господарських справах: про захист ділової репутації; що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції; в інших спорах немайнового характеру.
Стягувач може звернутися до суду із заявою, передбаченою частиною першою цієї статті, в разі невиконання боржником судового рішення та за умови відкриття виконавчого провадження.
Якщо боржником, який не виконує судове рішення, є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, суб`єкт господарювання державного або комунального сектору економіки, суд за письмовою заявою стягувача та за умови відкриття виконавчого провадження зобов`язує такого боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення незалежно від характеру спору.
У даній справі встановлено, що 25.01.2023 року господарським судом Запорізької області ухвалено рішення у справі № 908/6036/14(908/2481/22) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Запорізький титано-магнієвий комбінат” на користь Приватного акціонерного товариства “Завод напівпровідників” 102 175 грн. 70 коп. основної заборгованості, 4 546 грн. 23 коп. 3 % річних, 15 722 грн. 50 коп. втрат від інфляції та 2 481 грн. судового збору.
На виконання вказаного рішення суду видано наказ № 908/6036/14 (908/2481/22) від 19.04.2023, який направлено на виконання до Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). 
Ухвалою господарського суду Запорізької області від 01.05.2024 замінено стягувача Приватне акціонерне товариство “Завод напівпровідників” у виконавчому провадженні № 72491847 (Ідентифікатор доступу: 2Е33Е5893058) з примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області від 19.04.2023 року у справі № 908/6036/14 (908/2481/22) на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю “Дебет” (03124, м. Київ, булл. Гавела Вацлава, буд. 4, код ЄДРПОУ 45320950).

10.08.2023 року Лівобережним відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження № 72491847 щодо примусового виконання наказу № 908/6036/14 (908/2481/22), виданого 19.04.2023 року господарським судом Запорізької області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Запорізький титано-магнієвий комбінат” на користь Приватного акціонерного товариства “Завод напівпровідників” 102 175 грн. 70 коп. основної заборгованості, 4 546 грн. 23 коп. 3 % річних, 15 722 грн. 50 коп. втрат від інфляції та 2 481 грн. судового збору.
В межах виконавчого провадження заборгованість не стягнуто.
Згідно переліку об`єктів великої приватизації державної власності, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.01.2019 року № 36-р “Про затвердження переліку об`єктів великої приватизації державної власності” відповідача включено до зазначеного переліку, враховуючи частку держави в особі Фонду державного майна України - 51 %.
13.03.2025 року Лівобережним відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжі ПМУМЮ винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні за № 72491847 на підставі розпорядження КМУ № 36 від 16.01.2019 року, яким ТОВ “ЗТМК” включено до “Переліку об`єктів великої приватизації державної власності”, та п. 12 ч.1 ст.34, ст.35 Закону України “Про виконавче провадження”.
Згідно п. 12 ч.1 ст.34 Закону України “Про виконавче провадження” виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі, зокрема, включення єдиного майнового комплексу боржника - державного або комунального підприємства, пакета акцій (часток) у розмірі більше 50 відсотків статутного капіталу боржника - господарського товариства до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації.
Колегія суддів поділяє доводи оскаржуваної ухвали про те, що зупинення виконавчого провадження означає тимчасове припинення всіма учасниками такого провадження будь яких дій, спрямованих на виконання судового рішення, зокрема, у період до усунення обставин, що стали підставою для зупинення його примусового виконання.
У даній справі сторони є учасниками виконавчого провадження. 
Суд обґрунтовано вказав, що правові наслідки тимчасового припинення вжиття заходів для забезпечення виконання судового рішення полягають у тому, що боржник фактично позбавлений можливості подавати звіт про його виконання, оскільки обов`язок подавати такий звіт є елементом активної стадії виконавчого провадження, що є неможливим в обставинах прийняття уповноваженою особою процесуального рішення про зупинення виконавчого провадження. 
Колегія суддів, на спростування доводів апелянта звертає увагу на наступне:
Зазначені у ст. 345-1 ГПК України процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 31.07.2018 року у справі № 235/7638/16-а.
Зміст ст. ст. 339, 345-1 ГПК України свідчить про те, що господарським процесуальним законодавством регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, однак для застосування такого процесуального заходу мають бути наявні відповідні правові умови.
У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних, підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати обставини, за яких рішення суду є невиконаним.
Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 року у справі №806/2143/15 зазначив, що застосування статті 382 КАС України ( щодо застосування заходів судового контролю) має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставою її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи - позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Враховуючи вищевказане, колегія суддів зазначає про відсутність підстав вважати, що відповідач ухиляється від виконання рішення суду у цій справі.
Як вказано вище, вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні за № 72491847 з 13.03.2025 року є зупиненим.
Перевірка правомірності прийняття такого рішення Лівобережним відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжі ПМУМЮ та порушення прав позивача як стягувача у виконавчому провадженні може бути здійснена судом через механізм, регламентований ст.339-1 ГПК України щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу.
З огляду на викладене, колегія суддів поділяє висновок оскаржуваної ухвали про відсутність передбачених ГПК України підстав для встановлення судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення господарського суду Запорізької області від 25.01.2023 року у справі №908/6036/14(908/2481/22).
Під час апеляційного перегляду справи скаржник вказаний висновок суду першої інстанції не спростував.
Апелянт вірно вказує, що ч.1 ст. 129-1 Конституції України зазначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Однак, у даному випадку колегія суддів не вбачає порушень судом приписів Конституції України, на які вказує скаржник, оскільки визнає оскаржувану ухвалу належно обґрунтованою.
За вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали відсутні.
Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на апелянта.
Керуючись ст.ст. 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, - 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Ухвалу господарського суду Запорізької області від 18.06.2025 року у справі №908/6036/14 (908/2481/22) залишити без змін.
Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покласти на апелянта.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків передбачених ч.3 ст.287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд 

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя А.Є. Чередко