Справа № 675/38/26 
Провадження №  3/675/40/2026  

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 січня 2026 року м. Ізяслав
Суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області Пашкевич Р. В. за участю: секретаря судового засідання Гедзенюк В. В., прокурора Шепетівської окружної прокуратури Хмельницької області Денесюка Р. В., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Хмельницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Ізяславським РВ УМВС в Хмельницькій області 29 вересня 2005 року, працюючого директором КП «Сахнівське» Сахновецької сільської ради, РНОКПП НОМЕР_2 ,
за ст. 172-6 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 , будучи директором КП «Сахнівське», являючись відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом на якого поширюється дія цього Закону, в супереч вимогам ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно, без поважних причин подав 13.11.2025 декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування за 2021, 2022, 2023 та 2024 роки, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Під час розгляду справи ОСОБА_1 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень. Пояснив, що йому не було відомо, що займана ним посада зобов`язує його подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, а тому просить суворо його не карати.
Прокурор Денесюк Р. В. в судовому засіданні вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, та належними доказами підтверджено обставини, викладені в протоколах, просив визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень, та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та прокурора, дослідивши письмові докази в справі в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.
Окрім визнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, його вина у вчиненні даного адміністративного правопорушення, об`єктивно стверджується: протоколами про адміністративне правопорушення від 07.01.2026 за №№ 20 - 23; статутом КП «Сахнівське» затвердженого рішенням сесії Сахновецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області №26 від 16.09.2021; витягом з наказу КП «Сахнівецьке» № 134 від 12.01.2016 про призначення на посаду директора КП «Сахнівецьке» ОСОБА_1 з 12.01.2016; контрактами з керівником підприємства, що є в комунальній власності від 04.01.2021, 01.01.2022, 01.09.2023 та 18.09.2024; витягами декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021-2024 роки з веб-сайту НАЗК, які подані ОСОБА_1 - 13 листопада 2025 року.
Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією, це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
За правилами пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, члени Ради Національного банку України (крім Голови Національного банку України), особи, які входять до складу наглядової ради державного банку, Національної установи розвитку, державного підприємства або державної організації, що має на меті одержання прибутку, господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, члени Ради нагляду за аудиторською діяльністю Органу суспільного нагляду за аудиторською діяльністю, які не є особами, зазначеними у пункті 1 частини першої цієї статті, посадові особи та інспектори Інспекції із забезпечення якості Органу суспільного нагляду за аудиторською діяльністю, члени Ради Аудиторської палати України, посадові особи Аудиторської палати України та працівники комітету з контролю якості аудиторських послуг Аудиторської палати України та комітетів з контролю якості аудиторських послуг професійних організацій аудиторів та бухгалтерів, Голова, заступники Голови, інші члени Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, крім обраних з числа здобувачів вищої освіти та представників всеукраїнських об`єднань організацій роботодавців, а також посадові особи секретаріату Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти.
Згідно з приміткою до ст. 172-6 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 45 Закону зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Диспозиція ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є бланкетною адміністративно-правовою нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм.
Примітка до ст. 172-6 КУпАП, вміщуючи вказівку на суб`єкт цього правопорушення, відсилає правозастосовувача до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що наповнює норму ч. 1 ст. 172-6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.
Кінцевий термін (часові межі), коли уповноважені на те особи зобов`язані подати декларацію, визначений у ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та у п. 2-7 його Прикінцевих положень.
Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
Пунктом 2-7 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.
Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» № 3384 прийнятий 20 вересня 2023 року, а набрав чинності 12 жовтня 2023 року.
Таким чином, з 12 жовтня 2023 року здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII Закону України «Про запобігання корупції» (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування) відновлено у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом.
Граничним терміном подачі щорічних декларацій за 2021-2022 роки для ОСОБА_1 було 31 січня 2024 року, за 2023 рік – 31 березня 2024 року, а за 2024 рік – 31 березня 2025 року.
Щорічні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021-2024 роки ОСОБА_1 подав 13 листопада 2025 року, тобто подав поза строком, визначеним законом, що є очевидним та не оспорюваним фактом.
За змістом ч. 1 ст. 172-6 КУпАП адміністративна відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Адміністративні матеріали не містять будь-яких доказів, які б свідчили про наявність об`єктивних, непереборних та істотних обставин, що перешкоджали особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, виконати передбачений чинним законодавством обов`язок у передбачений строк.
Надавши оцінку зібраним і дослідженим під час розгляду справи доказам в їх сукупності, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Вину ОСОБА_1 у вчиненні даних правопорушень вважаю доведеною.
Статтею 36 КУпАП визначено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.
Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Зважаючи на те, що ОСОБА_1 вчинив чотири адміністративних правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, матеріали про які постановою судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 29 січня 2026 року об`єднані в одне провадження, керуючись приписами ст. 36 КУпАП, суддя вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Обставин, що обтяжують відповідальність за правопорушення, не встановлено.
Обставиною, яка пом`якшує відповідальність за правопорушення, є щире розкаяння винного.
Враховуючи особу ОСОБА_1 , який вперше притягується до адміністративної відповідальності за такі правопорушення, свою вину визнав та розкаявся у вчиненому, а також обставини справи, вважаю за доцільне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ст. 172-6 ч. 1 КУпАП.
У відповідності з вимогами п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір.
Керуючись ст. ст. 33-35, 36, 40-1, 172-6 ч. 1, 252, 256, 283, 284 КУпАП, та ст. ст. 1, 3, 45 Закону України «Про запобігання корупції», суддя
П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1  судовий збір в сумі 665 грн. 60 коп. 
Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом 10 днів з дня винесення постанови. 

Суддя: Р. В. Пашкевич