ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 635/3863/25
Номер провадження 22-ц/818/1421/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2026 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Мальованого Ю.М.,
суддів: Пилипчук Н.П., Яцини В.Б.,
за участю:
секретаря судового засідання Шевченко В.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Харківського районного суду Харківської області 15 жовтня 2025 року в складі судді Якішиної О.М. по справі № 635/3863/25 за позовом ОСОБА_1 до заступника Височанського селищного голови Тройна Олега Володимировича, третя особа: Височанська селищна рада Харківського району Харківської області, про відшкодування моральної шкоди,
В С Т А Н О В И В:
У травні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до заступника Височанського селищного голови Тройна Олега Володимировича, третя особа: Височанська селищна рада Харківського району Харківської області, про відшкодування моральної шкоди.
Позовна заява мотивована тим, що 22 липня 2022 року він звернувся до Височанського селищного голови О. Мороза з пропозицією передати йому продукти харчування, визначені постановою КМУ від 20 березня 2022 року № 328 «Про деякі питання забезпечення населення продовольчими товарами тривалого зберігання в умовах воєнного стану», із зазначенням обсягу та переліку таких продуктів. На вказане звернення він отримав відповідь за підписом заступника Височанського селищного голови Тройна О.В. про те, що означені продукти на цей час у селищній разі відсутні, але при їх надходженні його про це повідомлять та він їх отримає.
Проте, згідно відповіді Харківської обласної військової адміністрації такі продукти до Височанської селищної ради постійно надходили в період з квітня 2022 року по травень 2023 року. Таким чином, відповідач ввів його в оману, вирішивши привласнити належні йому до видачі продукти харчування.
Вказав, що неправомірними діями відповідача йому завдано душевних страждань, оскільки зазначені продукти були йому виділені заради збереження життєдіяльності під час військового стану, оскільки він є людиною похилого віку та опинився у скрутному становищі. 
Просив стягнути з заступника Височанського селищного голови Тройна О.В. моральну шкоду у розмірі 5 000 000,00 грн, завдану йому наданням недостовірної інформації.
20 червня 2025 року відповідачем подано відзив на позов, мотивований тим, що ОСОБА_1 не доведено факту завдання йому моральної шкоди та її розміру. Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 11 жовтня 2022 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 14 березня 2023 року, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Височанської селищної ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, і предметом розгляду у цій справі була вимога щодо подій квітня 2022 року, пов`язана, в тому числі, з відмовою позивача від отримання допомоги.
08 серпня 2025 року до суду надійшли пояснення Височанської селищної ради, в яких вона заперечувала проти позову. Вказала, що листом Височанської селищної ради від 27 липня 2022 року № 03-09/965 на адресу позивача було направлено відповідь, з якої вбачається, що на даний час у Височанській селищній раді відсутні санітарно-гігієнічні товари, які сформовані на замовлення Мінекономіки, та у разі надходження зазначених товарів буде повідомлено для можливості їх отримати. У відповіді заступника Височанського селищного голови з питань житлово-комунального господарства Тройна О.В. відсутня недостовірна інформація, оскільки на момент звернення ОСОБА_1 у Височанській селищній раді були відсутні ці товари. З моменту надходження товарів від ХОВА до ради на офіційному сайті Височанської селищної ради протягом 2022-2023 років розміщалися численні оголошення та повідомлення про час, місця та порядок видачі гуманітарної допомоги мешканцям громади. Також посилалась на те, що рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 11 жовтня 2022 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 14 березня 2023 року, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Височанської селищної ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження порушення відповідачем будь-яких норм чинного законодавства, а також прав позивача, в тому числі і факту завдання моральної шкоди.
Рішенням Харківського районного суду Харківської області 15 жовтня 2025 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Рішення суду мотивовано тим, що позов пред`явлення до неналежного відповідача – заступника селищного голови, тоді як належним відповідачем у даній справі є Височанська селищна рада як орган місцевого самоврядування.
На вказане судове рішення 12 листопада 2025 року ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду – скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його позов.
Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду ухвалено з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права. Судом було відкладено розгляд справи за клопотанням представника відповідача, однак у задоволенні його клопотання про відкладення відмовлено, неправомірно залучено третю особу, розгляд справи був необ`єктивним. Вказав, що посадові особи Височанської селищної ради з метою збагачення привласнювали продукти харчування, які отримали від ХОВА для передачі населенню, видавали їх без належного обліку. Його вводив в оману щодо відсутності у раді продуктів харчування, які він повинен був отримати, саме ОСОБА_2 з метою особистого збагачення. ОСОБА_2 вчинив незаконні дії за межами своїх повноважень, за які має нести персональну відповідальність. 
18 грудня 2025 року від заступника Височанського селищного голови Тройна О.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просив відмовити в її задоволенні і залишити рішення суду без змін. Відзив мотивовано тим, що твердження позивача про присвоєння гуманітарної допомоги не відповідають дійсності. Позивач відмовився отримати допомогу, що підтверджено рішеннями судів у справі № 545/3969/22, та у подальшому звернувся до ради з пропозицією щодо забезпечення його продуктовим набором, який мав бути виданий йому у червні 2022 року. Позивачем не доведено наявності підстав для відшкодування йому моральної шкоди, порушення відповідачем норм чинного законодавства та його прав. При цьому, висновок суду щодо неналежності відповідача є законним та обґрунтованим. 
В судове засідання апеляційного суду сторони-учасники судового розгляду не з`явилися.
Судові повістки-повідомлення про розгляд справи 05 лютого 2026 року надіслані апеляційним судом на адреси сторін-учасників:
Височанською селищною радою отримано в електронному кабінеті 03 грудня 2025 року (а.с. 198).
ОСОБА_1 отримано 11 грудня 2025 року (т. 1, а.с. 215); 
ОСОБА_2 отримано 10 грудня 2025 року (т. 1, а.с. 216).
Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність осіб, що не з`явилися, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, оскільки відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що розпорядженням начальника Харківської ОВА № 16В від 24 березня 2022 року ОСОБА_3 затверджено «Порядок безоплатної видачі населенню територіальних громад Харківської області продовольчих товарів тривалого зберігання в умовах воєнного стану». У пунктах 5, 6 визначено, що безоплатній видачі населенню територіальних громад Харківської області підлягають продовольчі товари, закуплені в межах переліку кількості (обсягу) та доставлені до місць доставки, зазначених у наданих до Міністерства економіки Харківською обласною військовою адміністрацією заявок. Організацію безоплатної видачі населенню продовольчих товарів здійснює Штаб з питань надання населенню гуманітарної допомоги (а.с. 44-46).
Розпорядженням начальника Харківської ОВА № 10В від 06 березня 2022 року ОСОБА_3 створено Штаб з питань надання населенню гуманітарної допомоги та затверджено його персональний склад (а.с. 41-43).
22 липня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Височанського селищного голови Мороза О.В. з письмовою пропозицією щодо передачі йому продуктового набору продовольчих товарів, сформованих на замовлення Мінекономіки по Переліку, визначеному у Додатку 1, що повинен бути виданий у червні 2022 року органом місцевого самоврядування (а.с. 4).
Листом від 27 липня 2022 року № 03-09/966 за підписом заступника Височанського селищного голови з питань житлово-комунального господарства Тройна О. Височанська селищна рада повідомила ОСОБА_1 про відсутність на час надання відповіді у Височанській селищній раді продовольчих товарів тривалого зберігання, сформованих на замовлення Мінекономіки. Вказано, що у разі надходження зазначених товарів заявника буде повідомлено для можливості їх отримання (а.с. 4 зворот).
Листом Департаменту масових комунікацій та забезпечення доступу до публічної інформації Харківської обласної військової адміністрації від 19 лютого 2024 року за № 14.01-12/519 ОСОБА_1 на його запит надано отриманий від Департаменту агропромислового розвитку ХОВА перелік переданих департаментом продуктів харчування та продуктових наборів Височанській селищній раді у 2022 – 2023 роках згідно додатку та повідомлено, що продуктові набори сформовано відповідно до переліку товарів, визначених у Постанові КМУ від 20 березня 2022 року № 328 (а.с. 5-6).
У вересні 2022 року ОСОБА_1 звертався до суду з позовом до Височанської селищної ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої органом місцевого самоврядування, у задоволенні якого рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 11 жовтня 2022 року, яке залишено без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 14 березня 2023 року у справі № 545/3969/22, відмовлено (а.с. 28-39, 128-132).
У ході розгляду вказаної справи встановлено, що 28 квітня 2022 року ОСОБА_1 відмовився отримати пакунок гуманітарної допомоги, оскільки йому надавали її без попереднього огляду. Також це підтверджується копією відомості на видачу гуманітарної допомоги мешканцям смт. Високий за ініціативи Президента України за 28 квітня 2022 року, відповідно до якої ОСОБА_1 відмовився від отримання допомоги (а.с. 51).
На офіційному сайті Височанської селищної ради було розміщено повідомлення про час, місця та порядок видачі продуктових наборів мешканцям громади, що підтверджується скріншотами з сайту (а.с. 47-50, 122-127).
У статті 6 Конвенції вказано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
Кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень (стаття 56 Конституції України).
Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені статтею 1167 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.
Статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості відповідальності за шкоду, завдану органами державної влади чи місцевого самоврядування та їх посадовими особами, які є відмінними від загальних підстав деліктної відповідальності.
Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів (частина перша статті 1173 ЦК України).
Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи (частина перша статті 1174 ЦК України).
Наведеними правовими нормами передбачено, що для покладення відповідальності за дії посадових осіб та органів державної влади чи місцевого самоврядування наявність їх вини не є обов`язковою. Проте цими приписами встановлена обов`язковість інших трьох елементів складу цивільного правопорушення, встановлення яких є необхідним для покладення відповідальності за завдану шкоду на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування.
У пункті 32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 вересня 2019 року у справі № 916/1423/17 вказано, що, застосовуючи статті 1173, 1174 ЦК України, суд має встановити: по-перше, невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи відповідно їх посадової або службової особи вимогам закону чи іншого нормативного акта; по-друге, факт заподіяння цим рішенням, дією чи бездіяльністю шкоди фізичній або юридичній особі. За наявності цих умов є підстави покласти цивільну відповідальність за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування.
Для покладення відповідальності на державу або орган місцевого самоврядування за дії (бездіяльність) посадових осіб органів державної влади у виді відшкодування шкоди обов`язковою є сукупність трьох умов: дії органу (посадових або службових осіб) повинні мати протиправний характер, шкода та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою. Вина посадових осіб органів державної влади не є обов`язковою. Тягар доведення наявності зазначених трьох умов покладається на позивача, який звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди.
Статтею 77 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що шкода, заподіяна юридичним і фізичним особам в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності органів місцевого самоврядування, відшкодовується за рахунок коштів місцевого бюджету, а в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності посадових осіб місцевого самоврядування - за рахунок їх власних коштів у порядку, встановленому законом.
Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника (частина четверта статті 58 ЦПК України).
Територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов`язки через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції, встановленої законом (стаття 172 ЦК України).
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 27 січня 2020 року у справі № 459/274/17 (провадження № 61-25576сво18) зроблено висновок, що "тлумачення статей 2, 11, 172, 1167, 1173 ЦК України дозволяє зробити висновок, що за загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди завданої особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу місцевого самоврядування при здійсненні своїх повноважень виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою. Тобто боржником є відповідний орган місцевого самоврядування, який бере участь у справі як відповідач".
Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України).
Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу, його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість, саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права.
Тобто відповідач це особа, яка, на думку позивача або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі, належному відповідачеві.
Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача (частини перша, друга та третя статті 51 ЦПК України).
Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.
Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (постанова Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16 (провадження № 14-61цс18)).
Таким чином, пред`явлення позовних вимог до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.
Звертаючись до суду першої інстанції ОСОБА_1 посилався на те, що йому завдано моральну шкоду протиправними діями заступника Височанського селищного голови Тройна О.В., що полягають у наданні на його звернення інформації, яка була, на його думку, недостовірною. 
Згідно підпункту 1 пункту б) частини 1 статті 38 Закону України «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження щодо забезпечення вимог законодавства щодо розгляду звернень громадян, здійснення контролю за станом цієї роботи на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форм власності.
Аналізуючи зміст спірних правовідносин у цій справі, слід дійти висновку, що відповідно до приписів статті 1174 ЦК України обов`язок з відшкодування шкоди, завданої фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадових або службових осіб органу місцевого самоврядування, покладається саме на відповідний орган місцевого самоврядування як юридичну особу публічного права. Іншого порядку відповідальності посадових або службових осіб органу місцевого самоврядування законом не визначено.
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується й суд апеляційної інстанції, враховуючи вказані норми матеріального права, дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги, за встановлених у цій справі обстави, не підлягають задоволенню, оскільки вимога про відшкодування моральної шкоди, має бути заявлена позивачем до відповідного органу місцевого самоврядування, тобто до Височанської селищної ради, яка несе відповідальність за протиправні дії або бездіяльність своїх посадових осіб, незалежно від вини цих посадових осіб.
ОСОБА_1 , як позивач, у ході розгляду справи судом першої інстанції не заявляв клопотань ні про заміну відповідача на належного, ні про залучення Височанської селищної ради у якості співвідповідача. Відсутність таких процесуальних дій з боку позивача унеможливлює вирішення питання відповідальності належного суб`єкта та є самостійною підставою для відмови у позові.
Таким чином, установивши, що позов пред`явлено до неналежного відповідача, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову з цієї підстави.
Водночас ОСОБА_1 не позбавлений права на пред`явлення позову до суду до належного відповідача.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 19 листопада 2025 року у справі № 635/1409/24, а також від 15 січня 2026 року у справі № 635/1405/24 за позовами ОСОБА_1 до спеціаліста 1 категорії (землевпорядника) Височанської селищної ради Ширяєва В. В., голови Височанської селищної ради Мороза О.В. про відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірною бездіяльністю та діями посадових осіб органу місцевого самоврядування.
Вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Докази та обставини, на які посилається ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції і при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.
Порушень судом першої інстанції норм процесуального права, які були б підставою для скасування оскаржуваного рішення, ОСОБА_1 не доведено.
Оскільки судове рішення перевіряється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія визнає, що судове рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.
Оскільки апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат за перегляд справи у апеляційному порядку не вбачається.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Харківського районного суду Харківської області 15 жовтня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови складено 09 лютого 2026 року.

Головуючий Ю.М. Мальований 

Судді Н.П. Пилипчук

В.Б. Яцина