ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

21 січня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/14360/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),
суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2025 року (суддя Лозицька І.О.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2025 року позов задоволено.
Суд вирішив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у відмові призначити ОСОБА_1 пенсію за Законом України від 09.04. 1992 р. №2262-XII як інваліду внаслідок війни III групи з 25.06 2024 р.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за Законом України від 09.04.1992 р. №2262-XII як інваліду внаслідок війни III групи з 25.06.2024 р.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести донарахування та виплатити заборгованість ОСОБА_1 по пенсії за Законом України від 09.04.1992 р. №2262-XII як інваліду внаслідок війни III групи з 25.06.2024 р. по 29.01.2025 р.
Відповідачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Суд не врахував, що позивача переведено з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону № 1058, на пенсію по інвалідності відповідно до Закону № 2262 з 30.01.2025, а саме з дати відправлення уповноваженим органом на нашу адресу заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами.
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1 ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів. 
Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію як особа з інвалідністю третьої групи, з 11.12.2023.
За даними виписки з акту огляду МСЕК від 14.12.2023 серії 12 ААГ № 558251 ОСОБА_1 визнано особою з інвалідністю третьої групи, з 01.01.2023 з наступною датою переосвідоцтва 10.12.2024.
Відповідно до наданої заяви від 21.12.2023 ОСОБА_1 була призначена пенсія по інвалідності ІІІ групи з 11.12.2023, відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року № 1058- IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
25.06.2024 р. прибувши до ІНФОРМАЦІЯ_1 став на облік військовозобов`язаних та виявив бажання отримувати військову пенсію по інвалідності III групи, згідно із Законом України №2262-ХІІ від 09.04.1992 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
З 30 січня 2025 р. ГУ ПФУ в Дніпропетровської області на рахунок ОСОБА_1 розпочато виплати пенсії, згідно із Законом України №2262-ХІІ від 09.04.1992 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у сумі 16730,31 грн/місяць.
Вважаючи такі дії рішення відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем правомірність дій не було доведено.
Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується. 
Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.
Відповідно до частини 1 статті 9 Закону № 1058-IV відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно з частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Відповідно статті 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.
Відповідно до статті 21 Закону № 2262-ХІІ пенсії по інвалідності військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються в таких розмірах: а) особам з інвалідністю внаслідок війни I групи - 100 процентів, II групи - 80 процентів, III групи - 60 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку).
Пенсії по інвалідності військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються на весь час інвалідності, встановленої медико-соціальною експертною комісією, а особам з інвалідністю, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” - довічно. Повторний огляд цих осіб з інвалідністю провадиться лише за їх заявою. В разі визнання пенсіонера, який не досяг пенсійного віку, працездатним пенсія виплачується йому до кінця місяця, в якому його визнано працездатним, але не довше ніж до дня, по який встановлено інвалідність (стаття 26 Закону № 2262-ХІІ).
Згідно пунктів «а», «б» частини першої статті 50 Закону № 2262-ХІІ пенсії відповідно до цього Закону призначаються:
- військовослужбовцям строкової служби - з наступного дня після виписки з госпіталю, але не раніше ніж з наступного дня після звільнення з військової служби, якщо встановлення інвалідності медико-соціальною експертною комісією і звернення за пенсією відбулися не пізніше ніж через три місяці з наступного дня після виписки з госпіталю або з наступного дня після звільнення з військової служби, а сім`ям військовослужбовців строкової служби та пенсіонерів із числа цих військовослужбовців - з дня смерті годувальника або виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією. Батькам або дружині (чоловікові) зазначених військовослужбовців і пенсіонерів, які набули право на пенсію в разі втрати годувальника, пенсія призначається з дня звернення за пенсією;
- особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів "а", "в" статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення, а членам сімей зазначених осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, а також пенсіонерів з їх числа - з дня смерті годувальника, але не раніше того дня, по який йому сплачено грошове забезпечення або пенсію, крім випадків призначення їм пенсій з більш пізніх строків. Особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які визнані особами з інвалідністю до закінчення трьох місяців з дня звільнення їх зі служби внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства, пенсія призначається з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону № 2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1.
Як встановлено судом першої інстанції, позивач - колишній військовослужбовець, інвалід внаслідок війни III групи після поранення (каліцтво) від 01.06.2023 пов`язаного із захистом Батьківщини та згідно з актом огляду міжрайонної Металургійної МСЄК від 14.12. 2023 року серія 12 ААГ № 558251 визнаний інвалідом внаслідок війни III групи. Після звільнення з військової служби 24.06.2024 за вислугою через інвалідність III групи, право на пенсію за Законом №2262-XII виникло з наступного дня – 25.06.2024, оскільки він став військовозобов`язаним, а не військовослужбовцем.
Суд вірно врахував, що стаття 50 Закону №2262-XII вказує, що пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більше ніж за 12 місяців до звернення. Позивач звернувся за призначенням пенсії 05.08.2024, що підтверджується його заявою через ІНФОРМАЦІЯ_2 . Таким чином, право на пенсію могло виникнути з 25.06.2024, як стверджує позивач. Відповідно до постанови КМУ №1322, уповноважені органи (РТЦК та СП) відповідають за підготовку та передачу документів до ПФ. Судом встановлено, що дата подання документів до ПФ 30.01.2025 р. не може обмежувати право позивача на пенсію з моменту виникнення права, оскільки ОСОБА_1 своєчасно звернувся до уповноваженого органу - 05.08.2024. 
Відповідач призначив пенсію з 30.01.2025, посилаючись на дату відправлення документів ІНФОРМАЦІЯ_2 . Суд першої інстанції вірно зазначив, що це суперечить ст. 50 Закону №2262-XII, оскільки позивач своєчасно, тобто 05.08.2024 звернувся з відповідною заявою, затримка в передачі документів була спричинена діями уповноваженого органу, а не позивача. 
Суд вірно встановив, що відмова ПФ призначити пенсію з 25.06.2024 є необґрунтованою, оскільки право позивача на пенсію виникло після звільнення з військової служби, що підтверджується наказом №180 від 24.06.2024 р. 
Вариним є висновок суду першої інстанції про вихід за межі позовних вимог та вирішення питання про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за Законом України від 09.04.1992 р. №2262-XII як інваліду внаслідок війни III групи з 25.06.2024 р.
Позивач має право на донарахування пенсії за період з 25.06.2024 по 29.01.2025, оскільки саме в цей період він мав право на пенсію за Законом №2262-XII, однак не отримував її. 
Доводи апеляційної скарги вказаного не спростовують.
Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий - суддя А.А. Щербак 

суддя Н.П. Баранник 

суддя Н.І. Малиш