Справа №676/8728/25
Номер провадження 2/676/1309/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 січня 2026 року 
Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:
головуючої судді - Пилипенко І.О.,
за участю секретаря судового засідання - Райтаровського В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та матері дитини - інваліда
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та матері дитини - інваліда.
В обґрунтування позову вказала, що 10 березня 2015 року вона та ОСОБА_2 уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Кам`янець-Подільському реєстраційної служби Кам`янець-Подільського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, про що складено відповідний актовий запис № 126. Від шлюбу з ОСОБА_2 народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є дитиною з інвалідністю. Дитині встановлено діагноз: дитячий аутизм з порушенням комунікації (ЗНМ Iip), соціальної взаємодії з стереотипними формами поведінки. F84.0, F80.1. У зв`язку з особливостями розвитку донька не може обходитись без постійного її догляду, оскільки потребує контролю, спеціального режиму та корекційних занять. 
Донька проживає із нею за адресою: АДРЕСА_1 та знаходиться на її утриманні.
Вказує на те, що прикладає всіх зусиль для забезпечення потреб дитини, однак це не дозволяє їй повністю забезпечити та задовольнити потреби на її повноцінне харчування, купівлю необхідного дитячого одягу та взуття, ліків та на інші життєві потреби. Окрім того, у зв`язку із захворюванням донька потребує регулярного лікування та призначення ліків.
Вважає, що дитині повинен бути забезпечений належний духовний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Однак вона самостійно не може забезпечити такий рівень, тому батько, що є працездатним спроможний утримувати свою неповнолітню дитину.
Зазначає, що станом на дату подання позовної заяви, вона не працевлаштована та в майбутньому не має можливості працевлаштуватися і отримувати постійний дохід у зв`язку із хворобою доньки, яка не може обходитись без постійного догляду, контролю, спеціального режиму та корекційних занять. Окрім того, відповідно до висновку про повторну психолого-педагогічну оцінку розвитку особи від 02.05.2023 року донька ОСОБА_4 потребує заняття з вчителем логопедом, дефектологом та реабілітологом.
Враховуючи викладене, просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі заяви і до повноліття дитини, а також стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) як матері дитини, з якою проживає дитина з інвалідністю, щомісячно, починаючи з дати подачі позовної заяви і на весь час проживання та опікування дитиною-інвалідом.
Представник позивачки, адвокат Сусла І.М. у судове засідання не з`явилася, через систему електронний суд подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала в повному обсязі. 
Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала в повному обсязі. 
Відповідач  ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. 
Суд розглядає справу у відсутності учасників справи на підставі наявних у справі матеріалів. Відповідно до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних в справі доказів, дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що сторони з 10.03.2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 10.03.2015 року, актовий запис № 126. На даний час шлюбні відносини між сторонами припиненні.
ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_3 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 29.09.2015 року, актовий запис № 856. 
Встановлено, що спільна дитина ОСОБА_2 та ОСОБА_1 -  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дитиною з інвалідністю, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_3 від 22.12.2020 року.
Відповідно до індивідуальної програми реабілітації дитини - інваліда № 265/1 від 18.10.2024 року ОСОБА_3 з 19 листопада 2020 року перебуває на інвалідності з клініко-функціональним діагнозом: дитячий аутизм з порушенням комунікації (ЗНМ Iip), соціальної взаємодії з стереотипними формами поведінки. F84.0, F80.1. У зв`язку з особливостями розвитку дитина не може обходитись без постійного догляду, оскільки потребує контролю, спеціального режиму та корекційних занять. 
Згідно медичного висновку № 294 від 16.10.2024 року про дитину з інвалідністю віком до 18 років, ОСОБА_3 має наявне захворювання, яке відповідає розділу 8, пункту 3, підпункту 3,5 переліку медичних показань, що дають право на одержання державної соціальної допомоги на дитину з інвалідністю віком до 18 років, затверджено наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики в Україні, Міністерства фінансів України від 08.11.2001 року № 454/471/516 та вказаний висновок дійсний до 22.09.2033 року. 
Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого вбачається, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідує Дитячий медичний центр, де спостерігається у лікаря Масловської Л.С. , оскільки потребує регулярного лікування та призначення ліків, що підтверджується протоколами звернення до лікаря від 30.12.2024 року, 22.07.2024 року, 04.04.2025 року, 28.07.2025 року, 12.11.2025 року. 
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого Департаментом соціального захисту населення Кам`янець-Подільської міської ради 22.12.2020 року законним представником (опікуном) дитини інваліда ОСОБА_3 є ОСОБА_1 . Державну соціальну допомогу призначено на дитину з інвалідністю.
Відповідно до Витягів з реєстру Кам`янець-Подільської територіальної громади за №№ 2024/00191679, 2024/001916882 від 23.02.2024 року вбачається, що позивачка ОСОБА_1 разом з донькою ОСОБА_3 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 . 
Відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано.
Законодавцем положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей.
Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. 
Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.
Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до положень ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст.ст.182, 183 СК України.
Судом встановлені обставини, що дають змогу для задоволення позову про стягнення аліментів.
Суд вважає, що обов`язок з утримання дитини покладений на обох батьків.
Доказів, що свідчили б про відсутність у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої доньки, у спростування зазначеного позивачем, відповідачем суду не надано.
Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.
Так, при визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя, також враховує розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Частинами 6, 8 статті 7 Сімейного кодексу України визначено, що жінка та чоловік мають рівні права та обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Аналізуючи матеріали справи щодо порядку утримання та способу життя, який склався відносно утримання неповнолітньої дитини сторін, враховуючи, що позивачка несе витрати по утриманню дитини і не має достатніх коштів для забезпечення потреб дитини з врахуванням: віку дитини, стану здоров`я, витрат на забезпечення життєдіяльності, підтримання нормального здоров`я та відпочинок, а відповідач зобов`язаний утримувати дитину до досягнення повноліття і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації життя, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі заяви і до повноліття дитини.
Щодо стягнення аліментів на утримання матері дитини - інваліда, суд встановив наступне.  
Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.
Положеннями статті 91 СК України закріплено право на утримання жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою.
Так, відповідно до частини другої наведеної статті жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.
Відповідно до статті 88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною - інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати таку матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина-інвалід, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина.
Отже, виходячи з аналізу наведеної норми, обов`язковими умовами виникнення права на утримання одного з подружжя на підставі статті 88 СК України є проживання разом дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, та опікування нею, а також можливість надання матеріальної допомоги іншим з подружжя.
Вказані висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 квітня 2023 року у справі №164/299/21.
Статтею 80 СК України визначено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено діагноз - дитячий аутизм з порушенням комунікації (ЗНМ Iip), соціальної взаємодії з стереотипними формами поведінки. F84.0, F80.1. та визнано дитину з інвалідністю, що підтверджено посвідченням серії НОМЕР_3 від 22.12.2020 року, медичним висновком № 294 від 16.10.2024 року. 
Висновок відповідає розділу 8, пункту 3, підпункту 3,5 переліку медичних показань, що дають право на одержання державної соціальної допомоги на дитину з інвалідністю віком до 18 років, затверджено наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики в Україні, Міністерства фінансів України від 08.11.2001 року № 454/471/516 та вказаний висновок дійсний до 22.09.2033 року.
Відповідно до Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» дитина з інвалідністю - особа до досягнення нею повноліття (віком до 18 років) зі стійким обмеженням життєдіяльності, якій у порядку, визначеному законодавством, встановлено інвалідність.
Статтею 1 Закону України «Про охорону дитинства» визначення дитина з інвалідністю - дитина зі стійким розладом функцій організму, спричиненим захворюванням, травмою або вродженими вадами розумового чи фізичного розвитку, що зумовлюють обмеження її нормальної життєдіяльності та необхідність додаткової соціальної допомоги і захисту.
Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає.
Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття (частина перша статті 6 СК України). Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.
Законом України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» встановлені відповідні розміри державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства (залежно від групи) та дітям з інвалідністю до 18 років.
Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Зважаючи на вищевикладені норми законодавства та обставини справи, встановивши, що малолітня ОСОБА_3 є дитиною з інвалідністю та у зв`язку з цим потребує домашнього режиму, індивідуального та постійного догляду матері ОСОБА_1 , з якою дитина проживає разом та яка здійснює такий догляд, у зв`язку з чим позивачка має право на утримання від батька дитини (відповідача), а відповідач є працездатним у зв`язку з чим спроможний надавати відповідне утримання позивачці, а також погоджується на сплату аліментів на утримання матері дитини - інваліда, про що подав до суду відповідну заяву, суд дійшов висновку, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання матері дитини- інваліда, який визначає на рівні, який би міг частково задовольнити потреби на утримання дитини, та її лікування, в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дати подачі заяви і протягом всього часу проживання позивача з дитиною з інвалідністю та опікування нею, але не більш ніж до 22.09.2033 року.
На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за подання позовної заяви про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та матері дитини - інваліда у розмірі 2422,40 грн. 
Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову.
Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ч. 2 ст. 51 Конституції України, п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст.80, 84 84, 141, 150, 155, 182, 185 СК України, ст.ст. 2, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 258, 263, 264, 265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та матері дитини - інваліда задовольнити. 
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 18.11.2025 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , як матері дитини, з якою проживає дитина з інвалідністю- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/6 частини з всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 18.11.2025 року і на весь час проживання та опікування дитиною-інвалідом, до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 2422,40 грн.
Допустити негайне виконання рішення суду у межах платежу аліментів за один місяць.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://kpm.km.court.gov.ua та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reestr.court.gov.ua.
Відомості про учасників справи:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;
відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 . 

Суддя І.О. Пилипенко