Справа № 453/1558/25                                Головуючий у 1 інстанції: Ясінський Ю. Є. 
Провадження № 33/811/1753/25                                Доповідач: Партика І. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Левка Степана Леонтійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сколівського районного суду Львівської області від 4 листопада 2025 року, щодо ОСОБА_1 ,
встановив:
цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 04 вересня 2025 року, о 19 год. 30 хв., на ділянці автодороги Т1424 2 км. 300 м сполученням «Сколе-Славсько», що у с. Гребенів, Стрийського району Львівської області, керував належним йому транспортним засобом марки «KIA» моделі «CARNIVAL», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
Окрім того, ОСОБА_1 , 04 вересня 2025 року, о 19 год. 30 хв., на ділянці автодороги Т1424 2 км. 300 м. сполученням «Сколе-Славсько», що у с. Гребенів, Стрийського району Львівської області, керуючи належним йому транспортним засобом марки «KIA» моделі «CARNIVAL», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та в`їхав у т/з марки «VOLVO» моделі «XC 90», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водійки ОСОБА_2 , в результаті ДТП т/з отримали механічні пошкодження, чим порушив п.12.1 ПДР України.
Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП та закрити провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Наголошує, що протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП складено з порушеннями, відеозапис, долучений до матеріалів справи, є неналежним та недопустимим доказом.
Наголошує, що працівники поліції після ДТП прибули із значною затримкою, неправомірно його затримали, у зв`язку із чим він не мав можливості пройти огляд в медичному закладі. Зазначає, що він виявляв бажання пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, проте патрульні належним чином не запропонували йому пройти такий огляд.
Повідомляє, що алкогольних та наркотичних препаратів він не вживає, є учасником бойових дій, у нього встановлено захворювання із посттравматичним розладом, гіпертонічна хвороба другої стаді, яка пов`язана із почервонінням обличчя. 
Наголошує, що його було незаконно затримано, що підтверджено рішення Сколівського районного суду Львівської області від 24 вересня 2025 року (№453/1549/25)
Потерпіла ОСОБА_2 , у судове засідання апеляційного суду не прибула, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи не подавала, про причини неявки не повідомила.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.
Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Частиною 4 ст. 294 КУпАП передбачено, що апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.
З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання та думки особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, які не заперечували проти розгляду справи у відсутності потерпілої, апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_2 .
Заслухавши, виступ особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до переконання, що така апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджена дослідженими судом першої інстанції доказами та у апеляційній скарзі не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції не переглядається.
Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмова осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.
Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:
-даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №443804 від 4 вересня 2025 року (а.с. 1) з якого встановлено, що ОСОБА_1 , 04 вересня 2025 року, о 19 год. 30 хв., на ділянці автодороги Т1424 2 км. 300 м сполученням «Сколе-Славсько», що у с. Гребенів, Стрийського району Львівської області, керував транспортним засобом марки «KIA» моделі «CARNIVAL», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився;
-інформацією з акут огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 5), з якого вбачається, що у ОСОБА_1 , виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідала обстановці, у зв`язку із чим йому запропоновано пройти огляд за допомогою газоаналізатора «Драгер», від огляду він відмовився;
-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 4 вересня 2025 року (а.с. 6), з якого встановлено, що у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння ( різкий запах алкоголю із ротової порожнини, поведінка, яка не відповідала обстановці) у зв`язку із чим йому було запропоновано пройти огляд в медичному закладі;
-поясненнями ОСОБА_2 від 4 вересня 2025 року (а.с. 8), відповідно до яких в її транспортний засіб в`їхав транспортний засіб «KIA» моделі «CARNIVAL», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який перебував з ознаками алкогольного сп`яніння;
-схемою місця ДТП від 4 вересня 2025 року (а.с. 9), на якій відображено дорожня обстановка, місце зіткнення транспортних засобів та завдані пошкодження автомобілям;
-копією протоколу про адміністративне затримання серії АА №192392 від 4 вересня 2025 року (а.с. 10), з якого встановлено, що ОСОБА_1 було затримано для оформлення адміністративних матеріалів за ст. 124 КУпАП;
-висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 4 вересня 2025 року (а.с. 11), з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі;
-копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА №5648003 від 4 вересня 2025 року (а.с. 12), з якого встановлено, що водія ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.2.4а ПДР України;
-постановою про накладення адміністративного правопорушення серії ЕПР1 №443793 від 4 вересня 2025 року (а.с. 22), з якої вбачається, що ОСОБА_1 , 04 вересня 2025 року, о 19 год. 30 хв., на ділянці автодороги Т1424 2 км. 300 м. сполученням «Сколе-Славсько», що у с. Гребенів, Стрийського району Львівської області, керуючи належним йому транспортним засобом марки «KIA» моделі «CARNIVAL», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та в`їхав у т/з марки «VOLVO» моделі «XC 90», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водійки ОСОБА_2 , в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження;
-відеозаписом, долученим до матеріалів справи, який досліджено судом апеляційної інстанції, на якому зафіксовано опитування водія ОСОБА_1 під час якого йому повідомлено про відеофіксацію, водій висловлювався нецензурною лексикою, конфліктував з працівниками поліції, поводив себе агресивно, у зв`язку із чим був затриманий працівниками поліції, відмовився надати документи, після чого його доставлено в поліцію, де в нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння від якого він відмовився, у зв`язку з чим було складено адміністративні матеріали.
Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апелянта про те, що відеозапис є недопустимим доказом, оскільки такі спростовуються вимогами ст. 251 КУпАП.
Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Згідно з пунктом 2 Розділу І «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 (далі Інструкція № 1026), застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.
За таких обставин, суд вважає, що доводи апелянта є неспроможними та такими, що не впливають на кваліфікацію дій ОСОБА_1 , оскільки на відео в повному обсязі зафіксовано процес спілкування поліцейських при виконанні ними службових обов`язків із водієм, з фіксацією обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №443804 від 4 вересня 2025 року (а.с 1), а саме опитування водія та його відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Твердження апелянта, що працівники поліції після ДТП прибули із значною затримкою, неправомірно його затримали у зв`язку із чим він не мав можливості пройти огляд в медичному закладі, апеляційний суд розцінює критично, оскільки такі спростовуються відеозаписом, долученим до матеріалів справи, який описано вище за текстом, та іншими матеріалами справи.
Аргументи апелянта, що він виявляв бажання пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, проте патрульні належним чином не запропонували йому пройти такий огляд, не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції під час розгляду справи.
В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.
При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положення ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130, 124 КУпАП.
Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 130, 124 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.
Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,
постановив:
постанову Сколівського районного суду Львівської області від 4 листопада 2025 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а його апеляційну - без задоволення.
Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                 Партика І.В.