СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року м. Харків Справа №922/2742/25 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Попков Д.О., суддя Стойка О.В.
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 (вх.№2312Х/3) на рішення Господарського суду Харківської області від 13.10.2025
у справі №922/2742/25 (суддя Аюпова Р.М., повне рішення складено 13.10.2025)

за позовом  Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут", м. Харків
до  Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 
про стягнення коштів у розмірі 22.165, 81 грн

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , про стягнення заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу №1-22 від 06.01.2022 у загальному розмірі 22165,81 грн. Також просив суд покласти на відповідача понесені судові витрати.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 13.10.2025 позов задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ПрАТ "Харківенергозбут" (61057, м.Харків, вул.Гоголя, 10, код ЄДРПОУ 42206328) 3% річних у сумі 3.224,29 грн, інфляційні втрати у сумі 18.941,52 грн та судовий збір у сумі 2.422,40 грн.
Не погоджуючись із вказаним рішенням відповідач, Військова частина НОМЕР_1 , звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 13.10.2025 у даній справі, постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги зводяться до тверджень про те, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, дійшов помилкових висновків щодо наявності підстав для стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат, а також не врахував обставини, пов`язані з дією воєнного стану, особливим статусом відповідача як військової частини та положення постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332. Апелянт вказує, що спірні нарахування є неправомірними, оскільки основне грошове зобов`язання було виконано, а обсяги фактичного споживання електричної енергії, на його думку, визначалися з порушенням вимог законодавства та з подальшим перерахунком.
Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.11.2025 сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Медуниця О.Є., суддя Стойка О.В.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.11.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача; встановлено строк по 01.12.2025 (включно) для учасників справи для подання відзиву на апеляційну скаргу до канцелярії суду разом з доказами його (доданих до нього документів) надсилання іншим учасникам справи в порядку ч.2 ст.263 Господарського процесуального кодексу України; запропоновано учасникам справи в строк по 01.12.2025 (включно) надати до суду заяви, клопотання та заперечення (у разі наявності), з доказами надсилання їх копій та доданих до них документів іншим учасникам справи в порядку ч.4 ст.262 ГПК України. Розгляд апеляційної скарги визначено здійснювати в порядку письмового провадження без виклику представників сторін. Витребувано з Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/2742/25.
13.11.2025 матеріали справи надійшли до Східного апеляційного господарського суду.
25.11.2025, в межах встановленого судом строку, через систему “Електронний суд” від Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№13640), в якому позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Аргументуючи свою позицію по справі, позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права. Позивач вказав, що нарахування 3% річних та інфляційних втрат здійснено у зв`язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання, при цьому такі нарахування мають компенсаційний характер та не є штрафними санкціями, на які поширюється дія постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332. Крім того, позивач наголосив, що обсяги спожитої електричної енергії визначались на підставі даних оператора системи розподілу, які є обов`язковими для застосування, а посилання апелянта на особливий статус відповідача та бюджетне фінансування не звільняють його від відповідальності за порушення грошового зобов`язання.
Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.01.2026 сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Попков Д.О., суддя Стойка О.В., в зв`язку з відпусткою судді Медуниці О.Є.
Згідно з частиною 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
За приписами частини 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.
Клопотань від учасників справи про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням не надійшло.
За таких обставин, не вбачаючи підстав для розгляду апеляційної скарги в даній справі у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи з власної ініціативи, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги в порядку спрощеного письмового провадження, в межах встановленого чинним процесуальним законодавством строку, без проведення судового засідання.
В ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до приписів пункту 4 частини 5 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого частиною 1 статті 273 Господарського процесуального кодексу України.
Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 ГПК України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.
У зв`язку із відокремленням функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017, з 01.01.2019 ПрАТ "Харківенергозбут" є постачальником універсальних послуг на території Харківської області у відповідності до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.10.2018 №1268.
ПрАТ "Харківенергозбут", як постачальник електричної енергії за вільними цінами здійснює постачання електричної енергії з 01.01.2019 в порядку, визначеному "Правилами роздрібного ринку електричної енергії", затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 (надалі - Правила) та на умовах договору постачання електричної енергії споживачу.
На виконання пункту 13 розділу XVII Закону України “Про ринок електричної енергії”, під час здійснення заходів з відокремлення було створено електропостачальника ПрАТ "Харківенергозбут", а АТ "Харківобленерго" виконує функції з розподілу електричної енергії на території Харківської області та є оператором системи розподілу.
Відповідно до статті 4 Закону України “Про ринок електричної енергії” учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.
Згідно з частиною 2 статті 56 Закону України “Про ринок електричної енергії”, постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.
В пункті 1.1.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії (надалі - Правила) затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.08.2018 №312 (надалі - Постанова №312) зазначено, що ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами.
Учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби. Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.
Згідно з пунктами 4.12 та 4.13 розділу IV Правил, розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.
Згідно з пунктом 10 Постанови №312, до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний оператор системи розподілу.
У відповідності до пункту 4.3 Правил дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.
За вимогами пункту 9.1.1 Розділу IX Кодексу комерційного обліку, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №311, обмін даними між адміністратором комерційного обліку, постачальником послуг комерційного обліку та учасниками ринку здійснюється на договірних засадах у вигляді електронних документів.
Отже, у відповідності до встановлених норм чинного законодавства, оператор системи розподілу - АТ "Харківобленерго" адмініструє точки комерційного обліку електричної енергії, отримує від споживача або зчитує самостійно покази засобів комерційного обліку електричної енергії, визначає обсяги електричної енергії спожитої споживачем та надає цю інформацію постачальнику електричної енергії, на підставі чого ПрАТ "Харківенергозбут" проводить розрахунки із споживачем (відповідачем) згідно з умовами договору.
Таким чином, розрахунки за спожиту електроенергію зі споживачем, ПрАТ "Харківенергозбут" проводить на підставі переданих від оператора системи розподілу - АТ "Харківобленерго" показів приладу обліку у відповідності до наведених вимог згідно з умовами договору.
Договір між електропостачальником та споживачем укладається шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником, договір про постачання електричної енергії є публічним та розміщений на офіційному сайті ПрАТ "Харківенергозбут": zbutenergo.kharkov.ua.
Як свідчать матеріали справи та встановлено судом першої інстанції, між Приватним акціонерним товариством “Харківенергозбут” та Військовою частиною НОМЕР_1 (споживач) укладено та двосторонньо підписано договір про постачання електричної енергії споживачу №1-22 від 06.01.2022 в редакції чинної відповідно до додаткової угоди від 06.01.2022, на умовах підписаної комерційної пропозиції, яка є додатком 2 до договору в редакції чинної відповідно до додаткової угоди від 06.01.2022.
Іншими умовами Договору визначено наступне:
- постачальник продає електричну енергію (з урахуванням послуг на її передачу та розподіл, згідно з ДК 021:2015: 09310000-5 «Електрична енергія» споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (п. 2.1. Договору);
- порядок розрахунків за договором визначається відповідно до комерційної пропозиції, яка є додатком № 2 до Договору;
- договір набуває чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2022 включно, але до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п.10.1 Комерційної пропозиції);
- розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць. Оплата вартості електричної енергії за цим договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на рахунок постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього договору (п.п. 5.4 та 5.5. Договору);
- оплата рахунка та акту приймання-передачі електричної енергії постачальника за цим договором за спожиту електричну енергію здійснюється споживачем в кінці розрахункового періоду протягом 10 банківських днів з моменту отримання його споживачем (п. 5.6 Договору та п. 5 Комерційної пропозиції);
- споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору (п. 6.2 Договору);
- боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (п.7 Комерційної пропозиції).
На підставі даних, отриманих від оператора системи розподілу – АТ „Харківобленерго”, відповідачу здійснено нарахування вартості спожитої електричної енергії. За результатами відповідних розрахункових періодів сформовано та виставлено рахунки за січень, липень, серпень та жовтень 2022 року, які містяться в матеріалах справи.
Заборгованість за спожиту у зазначені періоди електричну енергію відповідачем сплачено самостійно, однак з порушенням встановлених договором строків оплати.
У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання позивачем нараховано 3% річних у розмірі 3.224,29 грн та інфляційні втрати у розмірі 18.941,22 грн.
Зазначені суми відповідачем не сплачені, що і стало підставою для звернення позивача до господарського суду з позовом про захист порушеного права.
Господарський суд Харківської області, приймаючи оскаржуване рішення, мотивував свої висновки тим, що між сторонами існували договірні відносини з постачання електричної енергії, відповідач фактично спожив електричну енергію у спірні періоди, однак здійснив оплату з порушенням встановлених договором строків. Суд першої інстанції виходив з того, що нарахування 3% річних та інфляційних втрат відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України є мірою відповідальності за прострочення грошового зобов`язання та не належить до штрафних санкцій, на які поширюється дія пункту 16 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332. З огляду на це, а також з урахуванням правових висновків Верховного Суду щодо компенсаційного характеру інфляційних втрат і процентів річних, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та задовольнив їх у повному обсязі.
Колегія суддів погоджується з наведеними вище висновками місцевого господарського суду та вважає за необхідне зазначити наступне.
Предметом даної справи є вимоги Приватного акціонерного товариства „Харківенергозбут” про стягнення з Військової частини НОМЕР_1 заборгованості, що виникла у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання за договором постачання електричної енергії, а саме про стягнення 3% річних у розмірі 3.224,29 грн та інфляційних втрат у розмірі 18.941,22 грн, нарахованих за прострочення оплати вартості спожитої електричної енергії.
При розгляді апеляційної скарги у даній справі колегія суддів перевіряє, чи були у відповідача правові підстави для невиконання обов`язку щодо своєчасної оплати спожитої електричної енергії, зокрема, чи містять матеріали справи докази, які б відповідно до закону або умов договору звільняли відповідача від відповідальності за прострочення грошового зобов`язання, а також оцінює доводи апелянта щодо застосування положень постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 та впливу особливого правового режиму воєнного стану на можливість стягнення 3% річних та інфляційних втрат.
Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, з договорів та інших правочинів, а також з інших дій осіб, що породжують цивільні права та обов`язки.
Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь іншої сторони певну дію, у тому числі сплатити грошові кошти, а інша сторона має право вимагати виконання такого обов`язку. Зобов`язання повинні ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
За приписами статей 202, 626 Цивільного кодексу України договір є правочином та домовленістю двох або більше сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статей 627, 628, 629 Цивільного кодексу України сторони є вільними у визначенні умов договору, погоджені сторонами умови становлять зміст договору, а договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України, у разі встановлення строку виконання зобов`язання, воно підлягає виконанню у цей строк.
Як встановлено судом першої інстанції, уклавши договір постачання електричної енергії, сторони прийняли на себе взаємні зобов`язання щодо його виконання, і колегія суддів зазначає, що у матеріалах справи наявні підтвердження сплати відповідачем вартості спожитої електричної енергії за розрахункові періоди січень, липень, серпень та жовтень 2022 року. Факт погашення основної заборгованості за спожиту електричну енергію сторонами не заперечується та не є предметом спору у даній справі.
Проте, відповідач не виконав покладений на нього договором обов`язок щодо своєчасної оплати спожитої електричної енергії у визначені договором строки і саме факт прострочення виконання грошового зобов`язання став підставою для звернення позивача до суду з вимогами про стягнення наслідків такого порушення, а саме - 3% річних та інфляційних втрат.
Надаючи оцінку заявленим вимогам, колегія суддів виходить з положень статті 625 Цивільного кодексу України, якою передбачено обов`язок боржника, що прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом зазначеної норми закону нарахування 3% річних та збитків від інфляції входить до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.
Колегія суддів, перевіривши правильність здійсненого позивачем нарахування 3% річних за період з 24.02.2022 по 29.12.2022 у сумі 3.224,29 грн та інфляційних втрат за період з квітня 2022 року по січень 2023 року у сумі 18.941,52 грн, встановила, що такі нарахування проведені арифметично правильно, з урахуванням періодів прострочення та окремо за кожен відповідний розрахунковий період.
За наведених обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість і доведеність заявлених позовних вимог у цій частині та наявність підстав для їх задоволення.
Стосовно доводів апеляційної скарги про неправомірність визначення обсягів спожитої електричної енергії та, відповідно, відсутність підстав для нарахування сум за прострочення, колегія суддів зазначає таке.
Обсяги спожитої відповідачем електричної енергії визначались на підставі даних оператора системи розподілу, який відповідно до вимог законодавства виконує функції адміністратора комерційного обліку та забезпечує формування, валідацію і передачу таких даних учасникам ринку електричної енергії. Позивач, як електропостачальник, здійснює нарахування вартості електричної енергії та формує платіжні документи виключно на підставі отриманих від оператора системи розподілу даних та не наділений повноваженнями самостійно змінювати або коригувати визначені таким оператором обсяги споживання.
Як встановлено судом першої інстанції, нарахування вартості електричної енергії за відповідні розрахункові періоди були сплачені відповідачем самостійно, що свідчить про відсутність спору між сторонами щодо обсягів споживання та вартості електричної енергії. Таким чином, наведені апелянтом доводи фактично зводяться до переоцінки обставин, які не є предметом розгляду у даній справі.
Стосовно доводів апеляційної скарги про неправомірність нарахування 3% річних та інфляційних втрат у зв`язку з тим, що основна заборгованість за спожиту електричну енергію була сплачена, колегія суддів зазначає наступне.
Як неодноразово зазначала Велика Палата Верховного Суду, зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та 3% річних є додатковим до основного грошового зобов`язання та виникає у разі прострочення його виконання. При цьому такі нарахування є передбаченим законом наслідком порушення грошового зобов`язання та способом захисту майнового права кредитора, спрямованим на відшкодування втрат від знецінення грошових коштів та компенсацію за користування ними.
Сам по собі факт подальшого погашення основної заборгованості не усуває правових наслідків її несвоєчасної сплати та не звільняє боржника від обов`язку сплатити суми, нараховані у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання.
Стосовно доводів апеляційної скарги про застосування положень постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332, колегія суддів зазначає, що вказаною постановою передбачено зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, укладеними відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», на період дії воєнного стану. Водночас 3% річних та інфляційні втрати не є штрафними санкціями, не мають карального характеру та за своєю правовою природою є компенсаційними платежами, що випливають безпосередньо із закону. Отже, положення зазначеної постанови НКРЕКП не поширюються на спірні правовідносини.
Доводи апеляційної скарги про бюджетне фінансування відповідача та неможливість виконання зобов`язань у зв`язку з відсутністю відповідних бюджетних коштів, колегія суддів також не може прийняти з огляду на те, що відсутність або обмеженість бюджетного фінансування не є передбаченою законом підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Така правова позиція неодноразово висловлювалась Конституційним Судом України та судами касаційної інстанції і полягає у тому, що держава, запроваджуючи відповідний механізм правового регулювання, зобов`язана забезпечити його реалізацію, а негативні наслідки його недосконалості не можуть покладатися на кредитора.
Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують встановлених судом першої інстанції обставин справи, не містять підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права та не дають підстав для скасування оскаржуваного рішення.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права
Відповідно до частин 1, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх доводів і вимог
З огляду на той факт, що висновки суду першої інстанції відповідають в повній мірі приписам законодавства та фактичним обставинам справи, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги та залишення рішення Господарського суду Харківської області від 13.10.2025 у справі №922/2742/25 без змін.
Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені відповідачем, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись статтями 129, 269, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Харківської області від 13.10.2025 у справі №922/2742/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 286-289 ГПК України

Повна постанова складена 13.01.2026.

Головуючий суддя О.А. Істоміна

Суддя Д.О. Попков 

Суддя О.В. Стойка