Номер провадження: 33/813/393/26
Номер справи місцевого суду: 947/30154/25 
Головуючий у першій інстанції Борщов І. О. 
Доповідач Кострицький В. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2026 року м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Булацевської Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Алієв Айдин Тапдигалі Огли, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м.Одеси від 18.12.2025 року по адміністративному правопорушенню передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 ,-
У С Т А Н О В И В:
Короткий виклад обставин справи
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №400833 від 24.07.2025 року встановлено, що ОСОБА_2 24.07.2025 року, близько 05:51, напроти буд.2 по проспекту Небесної Сотні (Маршала Жукова) в м.Одесі, керував транспортним засобом Volswagen Caddy, державний знак НОМЕР_1 , перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу газоаналізатору Drager та у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 «Правил дорожнього руху України».
Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та призначено стягнення: у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн (сімнадцять тисяч грн 00к.) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. 

Короткий виклад вимог та доводів апеляційної скарги та заявлених клопотань
Не погоджуючись із вказаною постановою адвокат Алієв А.Т. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Київського районного суду м.Одеси від 18.12.2025 року, та винести нову постанову, якою закрити провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом першої інстанції під час розгляду справи не дотримано законності, не вмотивовано оскаржувану постанову та не надано належної правової оцінки доводам захисника.
Вважали, що судом першої інстанції не було забезпечено належним чином виступити захиснику в судовому засіданні.
Зазначали, що факт керування ОСОБА_4 в стані сп`яніння відсутній.
Вважали, що поліцейськими не було зазначено законних підстав зупинки та перевірки документів у ОСОБА_5 .
Зазначали, що ОСОБА_2 не володіє українською мовою, а тому не розумів з якого приводу до нього звертались поліцейські, а не залучення перекладача є порушенням з боку поліцейських.
Вважали, що поліцейськими помилково не було залучено свідків під час оформлення матеріалів адміністративного правопорушення.
Зазначали, що в поліцейськими не долучено до матеріалів справи акту огляду на стан сп`яніння.
Вважали, що поліцейськими протокол про адміністративне правопорушення складено з грубим порушенням норм КУпАП та Конституції України.
Вважали, що належні та допустимі докази керування ОСОБА_4 у стані сп`яніння відсутні.

Явка в судове засідання 
Сторона захисту була повідомлена належним чином про час, дату та місце судового засідання, в судове засідання не з`явились, клопотань про відкладення не надходило, а тому апеляційний суд ухвалив проводити апеляційний розгляд без участі сторін.

Позиція апеляційного суду
Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями) водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру особи, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Такий огляд, за змістом частини другої вказаної норми, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засобі відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Частиною третьої статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, тощо на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разу незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Згідно ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань, а також забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Положеннями чинної Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, передбачено певний порядок застосування поліцейськими відеореєстраторів та портативних відеореєстраторів як пристроїв, призначених для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції яких дають змогу закріпити їх на службовому автомобілі або на форменому одязі поліцейського.
Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, визначено процедуру оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.
Зокрема, розділом Х вказаної Інструкції визначено Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, згідно п. 4 якого огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Системний аналіз наведеного законодавства, що регулює виниклі правовідносини, свідчить про те, що законодавцем встановлено обов`язковість використання під час проведення ним огляду особи на стан сп`яніння технічних засобів відеозапису, і лише в разі неможливості їх застосування - фіксування результатів огляду у присутності двох свідків.
Вказане також свідчить про надання такому доказу як відеозапис з нагрудної камери (відеорегістратора) ознак найважливішого доказу для з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно п. 5 розд. ІІ «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначає Інструкція, затверджена наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.
Відповідно до пунктів 2, 6, 7 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно п. 6 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Згідно п. 7 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).
Відповідно до ч. 2 п. 9 "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", що затверджений постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103, зі змінами, працівники поліції забезпечують доставку осіб, які мають бути оглянуті, до найближчого закладу охорони здоров`я, не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює самостійний склад, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій, серед іншого, зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Визнаючи винним ОСОБА_6 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважав доведеною його вину зібраними в справі доказами, а саме:
-протоколом про адміністративне правопорушення; 
-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного ссп`яніння до КНП «ООМЦПЗ» ООР від 24.07.2025 о 05.51 год.; 
-оптичним диском із відеозаписом обставин адміністративного правопорушення, на якому зафіксовано, у т.ч. відмова ОСОБА_7 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння; 
-довідками інформаційного порталу Національної поліції, згідно яких ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.130 КпАП України протягом року не притягувався та не отримував посвідчення водія. 
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.
Апеляційним судом перевіряючи мотиви з яких виходив суд першої інстанції встановлені обставини вчинення адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив вірний висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з яким погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи , а саме: ЕПР1 №400833 від 24.07.2025 року встановлено, що ОСОБА_2 24.07.2025 року, близько 05:51, напроти буд.2 по проспекту Небесної Сотні (Маршала Жукова) в м.Одесі, керував транспортним засобом Volswagen Caddy, державний знак НОМЕР_1 , перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу газоаналізатору Drager та у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 «Правил дорожнього руху України», за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУПАП.
Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «ООМЦПЗ» ООР від 24.07.2025 об 05:51 год., згідно якого у ОСОБА_1 встановлено ознаки сп`яніння у вигляді запаху алкоголя з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.
Відеозаписом, що міститься в матеріалах справи, зафіксовано, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_7 рухається про проїзній частині дороги та при виді поліцейського транспортного засобу зупиняється. Поліцейський транспортний засіб робить розворот та наближається до транспортного засобу під керуванням ОСОБА_7 , який вже стояв біля бордюру. Працівники поліції підійшли до нього. ОСОБА_2 сидів за кермом автомобіля, двигун якого був у ввімкненому стані. На питання поліцейських ОСОБА_2 підтвердив факт керування ним транспортним засобом та повідомив, що тільки що під`їхав та припаркувався. Поліцейський повідомив ОСОБА_8 , який ледве тримався на ногах, ознаки алкогольного сп`яніння, які у нього виявляються. Поліцейський роз`яснив ОСОБА_8 права та обов`язки, після чого запропонував ОСОБА_8 пройди огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, або в медичну закладі. Поліцейський також роз`яснив наслідки відмови від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння. ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та в медичному закладі, не заперечуючи факту вживання алкогольних напоїв вчора. Після чого починається процедура складання протоколу про адміністративне правопорушення, з яким ОСОБА_2 був ознайомлений. 
Сукупність вищевказаних доказів підтверджують те, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та на вимогу поліцейського відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції під час розгляду справи не дотримано законності, не вмотивовано оскаржувану постанову та не надано належної правової оцінки доводам захисника, апеляційний суд вважає необґрунтованими та такими що мають характер припущень.
Стосовно доводів, що судом першої інстанції не було забезпечено належним чином виступити захиснику в судовому засіданні, апеляційним переглядом не встановлено належних та допустимих доказів в підтвердження таких доводів, за своїм характером є припущеннями а тому задоволенню не підлягають.
Доводи апеляційної скарги, що факт керування ОСОБА_4 в стані сп`яніння відсутній, апеляційний суд відхиляє з огляду на досліджений відеозапис, згідно якого вбачається, що Volswagen Caddy, державний знак НОМЕР_1 переміщався уздовж правого краю проїжджої частини вул. Небесної Сотні, на момент зупинки окрім ОСОБА_7 в автомобілі нікого не було, двигун був у ввімкненому стані, та горіли зовнішні світлові прилади, крім того, встановлені ознаки сп`яніння ОСОБА_2 жодним чином не спростував.
Стосовно доводів апеляційної скарги, що поліцейськими не було зазначено законних підстав зупинки та перевірки документів у ОСОБА_5 , апеляційний суд зазначає, що жодних доказів оскарження дій поліцейських до матеріалів справи не долучено, а тому такі доводи необґрунтовані та задоволенню не підлягають.
Щодо доводів апеляційної скарги, що ОСОБА_2 не володіє українською мовою, а тому не розумів з якого приводу до нього звертались поліцейські, а не залучення перекладача є порушенням з боку поліцейських, апеляційний суд вважає не слушними, так як з відеозапису вбачається, що на поставлені поліцейськими запитання та вимоги останній відповідав чітко із зрозумінням обстановки, клопотань про залучення перекладача не заявляв, а тому такі доводи необґрунтовано належним чином та задоволенню не підлягають.
Доводи апеляційної скарги, що поліцейськими помилково не було залучено свідків під час оформлення матеріалів адміністративного правопорушення, апеляційний суд вважає необґрунтованими, так як поліцейськими вівся безперервний відеозапис, який встановлено у наявності в матеріалах справи, а тому залучення свідків є необов`язковим в даному випадку.
Стосовно доводів, що в поліцейськими не долучено до матеріалів справи акту огляду на стан сп`яніння, апеляційний суд вважає не слушним, так як в матеріалах справи наявне направлення на проходження огляду водія на стан сп`яніння згідно якого встановлено ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_7 , крім того такі дії поліцейських у встановленому законом порядку не оскаржувались.
Доводи апеляційної скарги, що поліцейськими протокол про адміністративне правопорушення складено з грубим порушенням норм КУпАП та Конституції України, на переконання апеляціного суду є недоведеними, так як з встановлених доказів, які є повними, можно переконатись у наявності доведеності вини ОСОБА_7 в інкримінованому йому правопорушенні.
Щодо доводів апеляційної скарги, що належні та допустимі докази керування ОСОБА_4 у стані сп`яніння відсутні, апеляційний суд вважає не слушними з огляду на вищедослідженні докази, які наявні у матеріалах справи, а тому такі доводи задоволенню не підлягають.
Досліджені та перевірені судом обставини, поза розумним сумнівом свідчать про винуватість  ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).
Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (п. 1.3 ПДР).
Будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (рішення по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати).
Отже, суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості  ОСОБА_7  у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами дослідженими в їх сукупності та з точки зору їх достатності під час розгляду матеріалів адміністративної справи.
Доводи ж апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди  ОСОБА_7  зі складенням щодо нього протоколу та ухваленням постанови судом.
Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.
З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови суду і закриття провадження по справі з наведених в апеляції мотивів апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу адвоката Алієва Айдина Тапдигалі Огли, який діє в інтересах ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Київського районного суду м.Одеси від 18.12.2025року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя
Одеського апеляційного суду В.В. Кострицький