Справа№639/9478/25
Провадження№3/639/50/26
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2026 рокум. Харків
Суддя Новобаварського районного суду міста Харкова Чижиченко Д.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення у відношенні:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, не працюючого, який мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 139753 від 02.12.2025, 02 грудня 2025 року о 16:00 ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, вчинив стосовно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство фізичного, психологічного та економічного характеру, а саме: ображав нецензурною лайко, штовхав, бив по обличчю та плечу, а також виганяв з квартири, внаслідок чого було завдано шкоду фізичному та психологічному здоров`ю потерпілої. ОСОБА_1 вчинив правопорушення повторно протягом року та останнього піддано адміністративному стягненню, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП. 
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, хоча йому достеменно було відомо про знаходження справи у провадженні Новобаварського районного суду міста Харкова. 
Беручи до уваги, що суд позбавлений можливості в рамках Кодексу України про адміністративне правопорушення вжити заходів для забезпечення явки учасників процесу в судове засідання, окрім як шляхом направлення судових повісток, а законом передбачений скорочений термін притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів. При цьому суд також враховує, що інкримінована ОСОБА_1 ч.3 ст.173-2 КУпАП не відноситься до категорії правопорушень, по яким присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до відповідальності, є обов`язковою (ч.2 ст.268 КУпАП). 
Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку про наявність вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП.
Так, частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Ч.3 ст. 173-2 КУпАП - повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.
Докази надані поліцейськими не викликають сумніву, оскільки вони узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає, зокрема, словесні образи, погрози, приниження, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п. 14 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону).
Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.
Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст.245,280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його чиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді згідно зі ст.283КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.
Відповідно до ст. 245 КУпАП України завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 №11 „Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, де зазначено, що згідно зі ст. 245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.
Вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 139753 від 02.12.2025, який складено стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП;
- диском з відеозаписом з БК від 02.12.2025; 
- терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА №535912 від. 02.12.2025;
- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 02.12.2025;
- заявою, поясненнями потерпілого ОСОБА_2 від 02.12.2025, 
- рапортом інспектора взводу № 2 роти №3 батальйону №1 УПП в Х/о ДПП;
- постановою Валківського районного суду Харківської області від 25.09.2025 по справі № 615/2390/25.
Дослідивши надані адміністративні матеріали, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 підтверджується наданими доказами, тому дії останнього суд кваліфікує за ч.3 ст. 173-2 КУпАП - повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.
Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.
При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, відповідно до положень ст. 33 КУпАП, враховуються характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставини, які пом`якшують відповідальність, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, у зв`язку з чим суд накладає на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, що є необхідним та достатнім стягненням для запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір – 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 665,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 245, 251, 252, 268, 283, 284, 294 КУпАП України, суддя
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі в розмірі 80 (вісімдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1360 (одну тисячу триста шістдесят) гривень 00 копійок. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).
Строк пред`явлення до виконання 3 (три) місяці з дня винесення постанови.
Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги через Новобаварський районний суд міста Харкова в Харківський апеляційний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Д.В.Чижиченко