Справа № 395/2383/25 
Провадження № 1-кп/395/34/2026 
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2026 року	м. Новомиргород	

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого – судді ОСОБА_1 , 
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , 
обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 12025121090000122 від 13 березня 2025 року по обвинуваченню: 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Новомиргород, Новомиргородського району, Кіровоградської області, українки, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, неодруженої, пенсіонерка, має І групу інвалідності, зареєстрована та фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, 
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 .
Однак, ігноруючи загальноприйняті норми сімейного побуту, в період часу з серпня 2024 року по кінець лютого 2025 року, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання за вищевказаною адресою, вчиняла стосовно свого сина ОСОБА_6 домашнє насильство, що виражалося у висловлюванні на його адресу образ нецензурною лайкою та своєю поведінкою завдавала йому психологічну травму. За вчинення своїх протиправних дій, ОСОБА_4 неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності, передбаченою ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. В подальшому Новомиргородським районним судом Кіровоградської області, після розгляду адміністративних справ за вчинення домашнього насильства, винесено постанови від 12.09.2024, 23.01.2025 та 27.02.2025, де ОСОБА_4 визнано винною у вчинені вказаних адміністративних правопорушень. Незважаючи на це, ОСОБА_4 продовжила свої умисні систематичні дії, направлені на вчинення домашнього насильства стосовно сина ОСОБА_6 , та вчинила злочин при наступних обставинах.
Так, 12 березня 2025 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, грубо висловлювалась на адресу ОСОБА_6 нецензурною лайкою, ображала, що виразилося у психологічному насильстві. 
В результаті вчинення ОСОБА_4 вказаних умисних систематичних дій, відповідно до висновку судової психологічної експертизи від 08.10.2025 № 682/25-27 потерпілий ОСОБА_6 дійсно зазнав систематичного психологічного насильства, яке має ознаки психологічної травматизації внаслідок тривалого конфлікту і приниження. В поведінці потерпілого спостерігається емоційне напруження, що властиво особам які переживають несприятливу взаємодію із особою, яка вчиняє домашнє насилля.
Таким чином,  ОСОБА_4 вчинила домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України.
Відповідно до угоди про визнання винуватості, укладеної 05.02.2026 року між прокурором Новомиргородського відділу Новоукраїнської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , остання визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди  ОСОБА_4 буде призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік; на підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнити останню з випробуванням з встановленням їй іспитового строку визначеного судом. Крім того, необхідно застосувати обмежувальний захід у вигляді направлення для проходження програми для кривдників у порядку п.5 ч.1 ст.91-1 КК України.
За умовами угоди  ОСОБА_4 засвідчила, що визнає неправомірність вчинення своїх дій і вину у вчиненні кримінального правопорушення.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Згідно абзацу другого п.3 ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується  ОСОБА_4 за ст.126-1 КК України, віднесено до нетяжких злочинів, протиправними діями обвинуваченої шкода заподіяна потерпілому у справі. Прокурор вважає за можливе ухвалення вироку з затвердженням угоди про визнання винуватості. 
Судом встановлено, що обвинувачена  ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.ч.4,6 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання, укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам КПК та КК України, інтересам суспільства, обвинувачена у повному обсязі визнала свою винуватість, що підтверджено нею в судовому засіданні та погодилася на призначення узгодженого покарання.
За умовами ч.1 ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою  ОСОБА_4 .
Підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.
Судові витрати та речові докази по справі – відсутні.
Керуючись ст.ст. 314, 468-469, 474, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 05.02.2026 року між прокурором Новомиргородського відділу Новоукраїнської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою  ОСОБА_4 .
ОСОБА_4  визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України  ОСОБА_4 від призначеного покарання звільнити з випробуванням з встановленням їй іспитового строку на 1 (один) рік, зобов`язавши її у відповідності до ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. 
Застосувати щодо ОСОБА_4 обмежувальний захід у вигляді направлення для проходження програми для кривдників строком на 3 місяці.
На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Кропивницького апеляційного суду через Новомиргородський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Новомиргородського районного суду 
Кіровоградської області   ОСОБА_7